146 
tigere i dy bet end i overfladen. Regner man ved hjælp af de sidste 
aars observationer nd de to forløberes hastigheder, vil man se, at 
disse tiltager med dybet indtil 1560' km., for saa atter at aftage. 
• Iste forløber. 2den forløber. 
Hastighed ved jordoverfladen . ... 8 km. ca, 4 km. 
— • i 1500 1 km. dyb. ..13 — 8 -— 
' ■— : under 1500 km, dyb indtil 10 — 6 — 
Ved hjælp af forløbernes longitudinal- og transversalbølger kan 
man danne sig en formening om jordmateri alets sammentrykbarhed. 
Wiechert, der med stor interesse har beskj æftiget sig med. disse 
spørgsmaal, har formuleret sin opfatning paa omtrent følgende maade : 
„Det viser sig, at denne sammentrykbarhed er meget liden, i dybet en¬ 
dog 4^ gang mindre end staalets under de tryk og temperaturforhold, 
som vi er vant til. Paa grund heraf maa man kunne slutte, at den 
større tæthed i jordens indre ikke, som oftere antaget, lader sig for¬ 
klare ved kompression af massen under høit tryk i jordens indre. Man 
maa ubetinget antage, at der i jordens indre kjerne er substanser af 
større specink vegt end ved overfladen^. Ved andre beregninger er 
Wiechert kommet til det resultat, at den specifike vegt af jord¬ 
kjernen er ca. 8. 
Vi skulde efter disse Wiechert s undersøgelser være beretti¬ 
get til at slutte, at jordens indre bestaar af en metalkjerne, der om¬ 
sluttes af et stenhylle, og grænsen mellem disse skulde ligge i et dyb 
af ca. 1500 km. Og det metal, som, efter den specifike vegt at dømme, 
væisentlig skulde danne kjernen, maatte være jern. Den sidste an¬ 
tagelse stemmer som bekjendt godt med, hvad studiet af meteorstenene 
har lært os. 
Jeg er nu færdig med den opgave, jeg har sat mig, i en saa kort 
og sammentrængt fremstilling som mulig at vise, hvilken betydning 
den moderne seismologi har faaet for geologien, og jeg ha ab er og saa 
at have antydet mod hvilke rna al, der vil arbeides i fremtiden paa de 
felter, som jeg 4 her har omhandlet. Men der foreligger selvfølgelig 
ogsaa for seismologi en mange andre opgaver, hvoraf enkelte ogsaa vil 
kunne faa betydning for geologien; jeg iiævner blot i denne forbin¬ 
delse studiet af forholdet mellem polflytning og seismicitet. Ved dan¬ 
nelsen af den internationale seismologiske association har seismolo- 
giens dyrkere faaet en større tillid til fremtiden, og det er at haabe, 
at de kommende decennier vil indfrie de løfter, som de svundné har 
givet. 
