147 
Bastardnattergalen (Hypolais hypolais). 
Af 0. J. Lie-Pettersen. 
Blandt de mange smaafugle, der om sommeren gj søster vore skoge, 
er der et li det s elsk ab af sangere, der saagodtsom udelukkende lever 
sit liv mellem trærnes og buskenes løvverk, og som af denne grand 
ialmindelighed sammenfattes under betegnelsen løvfugle. Det er smaa 
fint byggede, y der,st zarte væsener, hvis næring næsten udelukkende 
bestaar af insekter og deres udviklingsstadier, kun med en liden til¬ 
gift af bær ud paa ettersommeren. Til disse hører i første r søkke de 
egentlige løvsangere, der tilhører sylviernes lette og elegante sanger- 
familie. 
Af sangere af denne type huser de norske skoge ikke ret mange 
arter; thi Nordens kjølige sommerklima passer egentlig kun daarlig 
for dem, og de faa, arter, som aarlig besøger os, er derfor i egentligste 
forstand sommergjæster, der kun i den varmeste sommertid finder 
forholdene saapas antagelige, at de kan yngle her, og som derfor for- 
lader os saasnart deres yngleperiode er tilende og sommerens insekt- 
vrimmel er i aftagende. 
Nattekulde, hagl- og sne driver, som den ustadige april saa ofte 
byder vore tidlige gj æster, er ikke for dem. En rimfrostnat er lige 
saa farlig for dem som for den spæde drivhusblomst, der for tidlig 
flyttes ud i den skarpe vaarluft. Derfor kommer de først hid op, naar 
vaarbrydningen er over og skogen har klædt sig i sit friske sommer¬ 
skrud; og skulde de endda blive overrasket af et af disse pludselig 
indtræffende frostveir, som af og til hjemsøger os, saa maa de hurtig 
gribe til vingen og igjen drage bort til sydligere mildere egne. 
Ser vi bort fra den sibiriske løvsanger (Phylloscopus borealis), 
som i vort land kun bebor de nordøstlige distrikter, mellem Pors¬ 
anger og den russiske grænse, saa er bastardnattergalen eller den 
gulbrystede sanger, som den vel rettelig bør kaldes, en af de seneste 
af disse sommergj æster, idet den vistnok aldrig indfinder sig her før 
midten af mai. 
I d© 11 aar, i hvilke jeg har no ter et dens ankomst til Bergens 
nærmeste omegn, har jeg første gang bemerket den 
i 1898 den 17 de mai 
- 1899 „ 16de „ 
- 1900 „ 17de V 
