mængden af frøplanterne havde aabenbart spiret samme vaar, men der 
var ogsaa adskillige fjorgamle og blandt disse siaste ikke faa, som 
bavde begyndt- at blomstre (fig. 1). At disse blomsterbærende planter 
ikke kan have overlevet branden, maa ansees som fuldt sikkert. 
En ganske korrekt beskrivelse af blomsterstanden hos Calluna 
har J. C. D o e 11 allerede givet i 1859: „Bliithen an kleinen beblåt- 
tersen Sei ten zweigledn, selten auch an grosseren Zweigen endstandig, 
in ihrer Gesammtheit einen scheinbar traubigen Bllithenstand bildend, 
dessen Hauptachse in der Begel als Laubzweig weiter wåchst.“ Det 
er derfor paafaldende, at blomsterstanden i de fleste floristiske værker, 
saaledes i saavidt vides alle de vigtigere skandinaviske floraer alene 
med undtagelse af A r e s c h o u g ’ s „ Skånes flo ra “ , beskrives som en 
klase, der i regelen desuden siges at være endestillet. Som Maime 
har paapeget, er dette i dobbelt henseende urigtigt. Da blomsterne 
sidder enkeltvis (eller undtagelsesvis flere sammen) paa korte sideskud, 
der er forsynet med sædvanlige assimilerende blade, kan de umulig 
siges at danne en klase. Heller ikke er den saakaldte „klase“ ende¬ 
stillet ; tvertom bærer dens hovedakse ovenfor blomsterne allerede 
i blomstringstiden næsten altid korte bladbærende sidegrene, og næste 
aar vokser normalt disse og ofte tillige hovedstammen videre i længden. 
Betragter man en lidt ældre Calluna- plante, vil man meget 
snart blive opmerksom paa dens etagemæssige bygning. Ser man nær¬ 
mere efter, vil man finde at grundtrækkene i skudbygningen lader sig 
føre til tilbage til et skema. omtrent som hosstaaende fig. 2. Hoved- 
grenene sidder gruppevis samlet i bestemte niveauer, og mellern disse 
er der paa de ældre stammer enten slet ingen grene eller kun enkelte 
kortskud. 
Tåger man for sig i blomstringstiden et enkelt af de straktleddede 
aarsskud, viser dette sig at være forgrenet paa en meget lovmæssig 
maade : 
1. Nederst sidder i 4 regelmæssige rækker et større eller mindre 
antal tætbladede assimilationskud; disse skud er kortleddede, har 
langsom længdetilvekst og er overveiende sterile. I undtagelsestil- 
fælde kan de dog være mere straktleddede og frembringe blomster¬ 
bærende sideskud af anden orden, saadan som M alme omtaler. 
Eksempler herpaa har jeg iagttaget saavel i det østlige Norge, i Øster¬ 
dalen, som i Bergens omegn. Disse grene bliver det første aar normalt 
kun 10—15 mm. lange, men fortsætter gjerne langsomt sin vekst et 
