190 
taget meget til. De større tingrubeaktieselskaber paa clen bagindiske 
halvø er nemlig først dannet i de sidste aartier. Disse europæiske 
miner arbeider udelukkende med maskindrift og de. betydeligste af 
de kinesiske miner er ogsaa i den sidste tid guaet over til denne drifts- 
maade. Rovdriften, saaledes som den for det meste dreves før i tiden, 
søger den britiske regjering ved strenge forholdsregler at modarbeide 
ved at tage sigte paa en omhyggeligere drift af det pagtede tinomraade. 
Foruden paa det bagindiske fastland er der ogsaa konstateret meget 
rige tinforekomster paa et par øer i det malayiske arkipel,’ navnlig 
Bangka og Billiton. De rigeste leier baade af tinsand og tinerts- 
Jange findes paa Bangka; de opdagedes allerede i 1710’ og drives 
med monopol af den hollandske regjering. (Prometheus). 
Mindre meddelelser. 
Overvintrende linerle. Den tidligere ‘ omtalte linerle (Motacilla. 
alba), som i den første del af den forløbne vinter opholdt sig ved 
Førde prestegaard i Søndfjord (se „Naturen“, s. 62, d. a.), har ifølge 
en fra sogneprest J. R. Land m ark netop modtagen meddelelse 
ikke vist sig mere efter dagene ved nytaarstid. Veiret var da over- 
maade haardt og sognepresten antager, at kulde og mangel paa føde 
har endt dens liv. Den var temmelig sky og viste ingen tilbøielighed 
til — som fugle undertiden gjør — at søge tilflugt hos mennesker. 
Klapperslangens klapren. Saavidt jeg erindrer giver ikke Darwin 
nogen forklaring for den eiendommelige lyd klapperslangen frem¬ 
bringer, naar den af en eller anden grand bliver ophidset. Jeg har 
derfor herover, hvor der findes en hel del klapperslanger, og hvor 
de ret synes at trives, forsøgt at finde en løsning paa spørgsmaalet, 
ved at spørge folk, der ofte har stødt paa slangen og havt anledning 
til at iagttag© den. Men alt liv ad jeg har opnaaet er uafladelig at 
blive fortalt, at slangen „selvfølgelig a klaprer for at „advare a det 
sig nærmende menneske. 
Dette synes mig en altfor letvindt og dertil urimelig forklaring 
og bunder, enten i en overdreven forestilling om det enkelte men¬ 
neskes betydning og vigtighed i naturen, eller i en til enfold grænsende 
fromhed, der finder alt saa, viseligen in drettet fra skaberens haan.d, 
at den frygtelige slange paa lang afstand advarer den uforsigtige frem¬ 
mede; eller endog at den blodtørstige tiger er bleven smukt gul- og 
sortstribet for at den skal kunne sees godt i tide -r- hvilket sidste 
jeg har ladet mig fortælle af en ellers særdeles agtværdig mand. Men 
saavidt jeg ved gives der intet levende væsen, med undtagelse af men¬ 
nesket, der er forsynet med for dets liv og erhverv skadelige farver, 
organer eller instinkter. 
Hvorfor klaprer da klapperslangen? 
