240 
Allerede ved den første orienterende undersøgelse paa stedet 
kunde det konstateres, at „torv“ -flakene saavel efter jordartens beskaf- 
fenhed som ved sit indhold af plantelevninger falder i to grupper af 
meget forskjellig alder og oprindelse : 
En del af flakene, henimod halvparten, bestaar af en gytje- 
agtig jordart med sterkt udpræget lagdeling. I gytjen er opbevaret 
talrige rester af saadanne planter, som almindelig pleier at vokse ude 
i våndet langs bredderne af aabne tjern. Blandt andet fandtes tal¬ 
rige rodstokke samt enkelte rødder af s j ø s i v (Scirpus lacuster), 
rodstokke af e 1 v s n e 1 d e (Equisetum fluviatile), frugter af en art 
s t a r g r æ s (Carex ampullacea) samt fremfor alt store mængder af 
de let kjendelige frø af bukkeblad (Menyanthes trifoliata). Disse 
sidstnævnte frø, som hører til vore torvmyrers aller almindeligste 
fossiler, ved jeg knapt nogensinde at have seet opbevaret i saa enorme 
mængder som i gytjen fra Nordhassel. Gytjelagets geologiske alder 
er bestemt derved, at det indeholder temmelig talrige blade af 
d vergbirk (Betula nana); tro ds jeg nøiagtig gjennemsøgte betyde¬ 
lige mængder af gytjen, Jykkedes det ikke at paavise levninger af nogen 
anden træagtig plante. De fundne dvergbirkblade ér forholdsvis 
smaa (ca. 10 mm. lange) og fint rundtakkede; de vidner om et udpræget 
arktisk klimat og henfører den gytje hvori de fandtes til det plante- 
geografiske niveau, som man har kaldt „dvergbirkzonen a . Denne slut¬ 
ning modsiges ikke af de andre plantelevninger, som her optræder 
sammen med dvergbirken; de ovenfor nævnte arter er nemlig alle 
tidligere kjendt fra dvergbirkzonen i Norge og ligeledes i jevnaldrende 
afleiringer i Sverige. 
D'e øvrige af „torv“ -flakene bestaar af myrdynd, en jordart 
som dannes paa bundeh af stillestaaende tjern og mindre indsjøer, 
der omgives af løvskog eller anden humusrig jordbund. Ligesom 
saa ofte ellers viser myrdyndet ved Nordhassel sig at være dannet i 
omgivelser, hvor svartoren (Alnus glutinosa) har været den tone¬ 
angivende træart; myrdyndflakene indeholder nemlig talrige større 
og mindre kviste og grene af svartor og desuden — mere sparsomt — 
frugter og blade af dette træ. Ogsaa af nogle andre trær og buske er 
levninger opbevaret i myrdyndlaget. Saaledes fandtes endel bark- 
stykker af furu (Pinus silvestris), blade af en seljeart, rime¬ 
ligvis Salix aurita (eventuelt en af dennes nærmeste slægtninge), og 
desuden en hel del nødder samt bladaftryk af hassel (Corylus 
avellana). Endvidere fandtes forskjellige levninger af vand- og sump- 
