243 
sydlig© og sydvestlig© kyst fandt sted nogenlunde samtidig med kul- 
minationen af klimatforbedringen. Hermed skal ikke være sagt, at 
ikke sænkningens første begyndeise maaske kan ligge noget længere 
tilbage; men det synes som om den største nedsænkning indtraf i den 
varmeste del af postglacialtiden. 
Enkelte forskere, saaledes J. Re k s ta d og A. W. Br øgger, 
har udtalt tvil om, hvorvidt den sænkning af vor sydvestkyst, hvor¬ 
under strandvolden ved Skeie paa Jæderen blev dannet, kan ansees 
identisk med den velkjendte postglaciale sænkning i Østersjølandene 
og ved Nordsjøens kyster. R eks tad mener, at den er yngre, og 
anfører til støtt© herfor, at strandvolden ved Skeie kun naar op til 
8.5 m. o. h., mens den postglaciale strandlinje paa Jæderen ifølge 
Øyen ligger 13.4—15.7 m. o. h. Herved er imidlertid at merke, at 
efter de nyeste undersøgelser af Bjørlykke (1908), ligger denne 
strandlinje paa Jæderen kun 8-—10 m. o. h., altsaa netop i niveau med 
ryggen af strandvolden ved Skeie. Ogsaa bortseet herfra er der sterke 
grunde som taler for, at den sænkning, hvorom Skeie-profilet fortæller, 
ligésom den baltiske tapes- (littorina-) sænkning har indtruffet i den 
varmeste del af postglacialtiden. Den varme-kjære flora fandtes nem¬ 
lig ved Skeie, ikke blot under de marine lag fra sænkningstiden, 
men fortsatte ogsaa i selve disse. Og ude paa den nu udtørrede vand- 
bund paavistes i det gytjelag, som stammer fra tiden efter sænk¬ 
ningens maksimum, fremdeles talrige levninger af en sydlig art, Cera- 
tophyllum demersum, som nu er forsvundet fra Jæderen. 
Jordskjælv i Middelhavslandene i oldtiden. 
Af adjunkt Jonas Hanssen. 
Omkring 1750 1 forenede et antal videnskabsmænd i England sig 
om at udgive en „almindelig verdenshistorie^ med fuldstændig anven¬ 
delse af alt det historiske stof, som da forelaa. Dett© verk kom for 
oldtidens vedkommende til at omfatte 18 svære kvartbind, idet hver 
eneste begivenhed stor eller liden, som nævnes hos nogen antik histo¬ 
riker, der faar omtale, og hvor samme begivenhed fortolkes paa for¬ 
skjellige maader hos forskjellige forfattere, redegjøres for hver af 
disse maader. Det hele afsluttes med en kronologisk tabel paa 450 
kvartsider, hvori hver enkelt begivenhed faar en kort omtale krono- 
