260 
t aller og fra forurensninger. Naar man imidlertid in d damp er en saa- 
dan æterisk opløsning, viser det* sig, at det vundne uransalt har mistet 
sin evne til at paavirke den fotografiske plade. Undersøger man nu 
den i æter uopløselige rest, linder man at den frembringer smukke 
fotografiske virkninger, uden at den i nævneværdig grad formaar at 
jonisere luften. Det kan være fuldstændig ligegyldig, hvilke forurens¬ 
ninger der fin#® i saltet; man kan for den sags skyld tage et kemisfc 
rent uran salt og behandle med æter; filteret, hvorigjennem opløsnin- 
gen har passeret, tilbageholder substansen, der paåvirker den foto¬ 
grafiske plade; men dens mængde er minimal, og derfor er det fordel- 
agtigere at tilsætte en ikke aktiv substans og erholde den sammen med 
denne. Og nu kan man iagttage de to præparater; det ene, uranet, 
gjenvinder lidt efter lidt alle sine oprindelig© egenskaber; efter en 
maaneds forløb kan man fotografere' med det, som før behandlingen 
med æter. Men det andet præparat har i samme ti ds rum stadig gaaet 
tilbage i virkning og frembringer efter en maaneds forløb intet ind- 
tryk paa en fotografisk plade. — Hvad er her skeet % -—Ved behandlin¬ 
gen med æter er uransaltet selv gaaet i opløsning; men tilbage er ble¬ 
vet en substans, der i almindelighed findes i uransaltet; mens uranet 
fremdeles udsender de joniserende astraaler, er det den anden sub¬ 
stans, uran X, som man kalder den, der udsender pstraaler og derved 
indvirker paa den fotografiske plade. Denne uran X bar e n b e~ 
gr ænset levetid, den taber sin aktivitet jevnt og sikkert. Og 
samtidig dannes uran X paany i og af uransaltet; efter en maaneds 
forløb* viser derfor dette baade sine egne* og uran X ? s egenskaber, og 
man kan ved en fornyet behandling med æter adskille en ny mængde 
uran X. 
Vi maa tænke os, at nogle af uransaltets atomer sprænges, hver 
under af given af en af de partikler, der sammensætter ocstraalerne og 
dannelsen af et atom uran X. Dette sprænges under af given af p- og 
fstraaler; bvad det videre giver, ved vi endnu ikke. Man ser ofte 
denne proces fremstillet paa følgende maa-de: 
Kort tid ©fterat Sir William Crookes havde paa vi st eksi¬ 
stensen af en urunium X, udførte Rutherford og S o d d y en 
række arbeider over thorium, som ogsaa er et af de* svagt radioaktive 
