262 
'■enhed benyttes gj erne uranoxyd)'. Denne aktivitet skyldes, at no gle 
Tadiumatomer sprænges og derunder afgiver straaler. Imidlertid, 
denne sprængning giver ogsaa emanationsatomer, og hvorledes vil dette 
paavirke vort præparat? Jo, emanationen er selv aktiv, dens atomer 
sprænges ogsaa, følgelig vil nu dens aktivitet addere sig til radium,s 
tegen, og vort præparat vil stige i aktivitet. Videre danner nu einana- 
' tionen de tre hurtig paa hinanden følgende former af overført aktivi¬ 
tet, alle aktive, især de to, der afgiver apartikler: ogsaa deres aktivitet 
slutter sig til den, vi før kavde 3 og rækken fortsætter lige til polo¬ 
nium, der ogsaa er aktiv — sprænges og danner en inaktiv substans. 
Vort præparat bør efter dette stige i aktivitet; og virkelig, mauler vi 
■ dets aktivitet daglig, finder vi en, i begyndelsen sterk, siden lang¬ 
sommere stigning og efter no gle, ugers forløb vil dets aktivitet være 
2500 — 5 gange saa stor som den oprindelige. Men der stopper vi 
.ogsaa. Præparatet har dermed naaet, bvad vi kalder dets 1 i g e- 
■ v e g t s t i 1 s t a n d. Den maa naturligvis være foraarsaget derved, 
. at sprængning og nydannelse holder hverandre i ligevegt, præparatet 
har en konstant aktivitet. E 11 saadan ligevegtstilstand bestaar ogsaa 
for uran og dets sprængningsprodukter og for thorium og dets række 
og endelig ogsaa for aktinium, der slutter sig som en fjerde række til 
de omtalte tre. 
Aktinium er fremstillet af begblende, kort tid efter at radium var 
fundet. Det tilhører de sterkt aktive substanser ligesom radium; 
men studiet af dets kemiske egenskaber har vist sig langt vanskeligere 
end for radium; det nærmer sig i kemisk henseende de saakaldte 
sjeldne jordarter, en gruppe, der bestaar af mange indbyrdes meget 
lige grundstoffe, som derfor ogsaa er saa meget desto vanskeligere at 
■erholde i ren tilstand, den ene fri for den anden. Man har da heller 
ikke for aktinium kunnet faststille atomvegt eller spektrum, i— endnu. 
Dets sprængningsprodukter kjender man imidlertid godt. Ved elek¬ 
trolyse kan man af dets opløsninger udskille radio-aktinium; ved enkle 
kemiske processer kommer man til en aktinium X, der afgiver en kori- 
levende emanation ; den giver igjen flere former af overført aktivitet: 
AftTlNtUNi 
f.MANATlOr» 
Mange af disse kortlevende substanser er endnu svært lidet kjendt 
o 
i kemisk henseende, og det blir vel kanske aldrig mulig at opgive 
