267 
ved at henstaa i længere tid danner radium, — indirekte ved studier 
over urans og radiums forekomst i mineraler. De direkte forsøg er 
hidtil ikke vellykkede for at bruge et mildt udtryk. Det. er englæn- 
deren S> o d d y, som har udført dem ved at rense en uranopløsning, 
sikre sig, at den er helt fri for radium, lade den henstaa et længere 
tidsrum og saa undersøge, om der er dannet radiumemanation. Er 
der dannet radium, er der ogsaa dannet emanation, og denne sidste 
kan let paavises, selv i rent fabelagtig smaa mængder. To gange har 
imidlertid nu S o d d y fundet, at var der dannet radium, saa var det 
i saa. liden mængde, at den kunde skyldes en forsøgsfeil og i et hvert 
fald kunde en saa. minimal mængde ikke forklares ved de antagne 
teorier. 
De indirekte forsøg er faldt heldigere ud. Amerikaneren Bolt- 
w o o d undersøgte saaledes indholdet af uran og radium i mange for¬ 
skjellige mineraler; og trods mineralernes forskjellige sammensæt- 
ning, forekomst og alder fandt han, at forholdet melleui uran og 
radium var det samme i dem. alle, forholdet uran-radium er konstant. 
Ogsaa andre forskere er kommet til dette resultat for mineralernes ved¬ 
kommende efter andre, dog neppe saa sikre metoder. 
Men af dette konstante forhold følger med stor sandsynlighed, at 
uran er radiums modersubstans. Hvordan kan man nu bringe det 
indirekte ja og det direkte nei i samklang med hinanden? Det ser 
kanske broget ud * men løsningen kan være enkel. Støet, at der mellein 
de to substanser er et mellomled, et nyt radioaktivt grundstof, som 
med lovmæssighed. dannes af uran, for selv med samme lovmæssighed 
at danne radium. Støet videre, at denne substans har en levetid paa 
no gle tusen aar. 
Følgen vil være, at i mineraler, som jo er gamle, i hvilke en lige- 
vegtstilstand forlængst er opnaaet, vil forholdet mellein uran og ra¬ 
dium være konstant; det vil være konstant med et mellemled lige saa 
vel som med to eller ingen. Men i en uranopløsning, som er renset 
og befriet, — ikke alene for radium, men høist sandsynlig ogsaa for 
mellomleddet, der vil den tid, som udfordres til dannelse af ny radium, 
blive forlænget. Denne forklaring blev almindelig antaget, den havde 
sandsynligheden for sig. Men hvor var mellemleddet? For at fin de 
•dette har man arbeidet med nervøs hast i flere lande. Først tænkte 
man, at aktinium kanske kunde skydes ind me 11 em uran og radium. 
Det var ogsaa paa et tidligt tidspunkt blevet bemerket af Debiern e, 
