294 
Karsten Lorange og botnerne. 
Af Amund Helland. 
Oberstløitnant Karsten Tank Lorange, som nylig er 
vandret bort i en alder af 71 aar, har for en menneskealder siden 
udført et arbeide, som bør min døs. Forklaringen af botnernes dan¬ 
nelse er hans, og den kaster lys over vort fædrelands hele overflade. 
I 1867 var Lorange beskjæftiget med kartlægning af fjeldstræk- 
ningen mellem Fjærlandsfjorden og Sogndal, en strækning med mange 
smaabræer og med talrige. botner eller hesteskoformede smaadale, der, 
efter hvad vi nu ved, findes overalt, hvor bræer holder til. I en be¬ 
retning til den geografiske opmaaling af 1868 paaviste han, at bræerne 
har dannet og fremdeles danner botner. Han beskriver, hvorledes 
sneen og isen sprænger fj eldet, hvorledes en begyndende botn ligner 
et stenbrud, og hvorledes man ved hjælp af aarer i stenen og af ste- 
nens beliggenhed, form og størrelse kan slutte sig til, hvor den havdø 
sin plads' i fj eldet, før den blev brudt løs. Han forklarer denne løs- 
sprængning af fjeldet saaledes, at varmegraden i bræens omgivelser 
stadig varierer omkring 0°, og denne vandets uophørlige frysen og 
optøen i fjeldrevnerne sprænger fjeldstykker løs. 
Lorange mente', at bræerne i de tomme, ikke bræfyldte botner nok 
kunde være forsvundne paa grund af forandring i klimatet, men han 
mente og, at bræen ved at bortføre stene kunde fordybe sit underlag, 
saa dette blev saa lavt, at bræen paa grund af det mildere klima i 
mindre høide ikke kunde blive liggende. 
Lorange gik videre; han opstilløde alderstrin i daldannelsen og; 
