298 
fordelt. Overalt ser vi, at stjernerne er arrangeret i forskjellig© kon- 
figurationer, der tydelig træder frem paa den sorte baggrund. 
For bedre at kunne bedømme det, saa lad os lægge et stykke 
kalkerpapir paa og med blyanten følge de vigtigste lineamenter. Vi 
faar et billede som paa fig. 2. 
Vi vil først se lidt paa den krumlinjede figur, der er betegnet med 
A. Her er der ca. 50 1 stjerner, der ligesom er fordelt i en slags 
strøm; paa begge sider af denne strøm er riimmet relativt mørkt. 
Ved bogstavet B har vi en næsten retlinjet stjernestrøm. Den er 
ogsaa næsten langs hele sin længcle begrænset af en zone uden stjerner. 
Ved en undersøgelse af fotografiet vil vi hurtig opdage de andre 
strømme betegnet med C, D, El, F, G, H, I, J, K, og endnu flere. 
Disse strømme er oftest krumlinjede og endog cirkelformede. 
Den dobbelte G. minder saaledes om maanens ringbjerge. 
Jeg har trukket disse lineamenter med punkterede linjer for at 
adskille dem fra de følgende. Fotografiet afslører os nemlig ogsaa 
an d r e m e rk eligh e d e r. 
For det første har vi nebulosen til høire, der maaler ikke mindre 
end 77 bueminuter, og som rimeligvis viser os en stjernestrøm, i sin 
vorden. Dersom man undersøger clicheen med opmerksomhed, gjæt¬ 
ter man, at denne nebulose fortsætter sig tilvenstre henimod den, som 
viser sig over constfellationen A, og streifer den mest glimrende stjerne 
paa pladen, nemlig no. 52 i Svanen af 5te størrelse. Disse to umaade- 
lige 1 nebuloser er paa fig. betegnet med 6960' og 6992. 
Endnu en tredie ting kan vi lære af fotografiet, ikke mindre mer¬ 
kelig end stjernestrømmene, nemlig eksistensen af sorte stjerneløse 
veie, der danner ligesom gabende svælg i himmelrummet. En af disse 
tomme veistrækninger ser man udmerket ved den øverste ende af den 
store nebulose til høire. Der dannes ligesom en korsvei af to veie, 
der kry ds er hverandre. 
Det ser ud som om stjernerne skulde være feiet væk af en kjæmpe- 
mæssig feiekost, eller som om en trombe eller hvirvelvind skulde have 
faret herjende frem over himmelen. Heller ikke her har man at gjøre 
med et spil af tilfældigheder. 
Det er ikke første gang jeg henleder opmerksomheden paa saa- 
danne eiendommelighéder ved stjernehimlen. I 1888 p a aviste jeg 
paa et himmelfotografi fra stjernebilledet Pleiaderne en merkelig om- 
stændighed : I den øverste del af billedet (fig. 3) ser man nemlig en 
