306 
forplantningsdygtige. Graden af ufuldkommenhed kan være høist 
forskjellig. Af denne grund vil dr. Heymons, som vi har meget 
at takke for vor kundskab om disse spørgsmaal, ikke anerkjende no- 
gen forskjel paa Epimorfa og Ametabola. „T'hi“, siger han, „i virke- 
ligheden leder en række af overgange fra Epimorfa med tydelig ad¬ 
skilte ungdomsstadier over til former med direkte udvikling, hvor 
man neppe kan tale. om en egentlig forvandling, da forandringerne 
kun antydes ved vekst, og gjentagne hudskifter. “ Skillet mellem 
Epimorfa' og Metamorfa er da det, at Epimorfa ikke har egentlige 
larver med midlertidige organer, mens Metamorfa har saadanne lar¬ 
ver, eller unge individer, som fører en i væsentlig grad afvigende 
levevis fra imago. 
H y p e r e p i m o r f o s e. Til Epimorfa har tidligere været reg¬ 
net skjoldlusene; men efter de nyeste undersøgelser af deres udvik- 
ling har man været- i tvil om, hvorvidt her ikke snarere var en fuld- 
stændig metamorfose som hos de høiere insekter. Skjoldlusenes ud¬ 
vikling er i korthed følgende: Ud af. egget kommer en larve med 
veludviklede ben, følehorn, øine og munddele, og den er ligedan byg¬ 
get hos begge kjøn, mens den videre udvikling forholder sig forskjel¬ 
lig hos han og hun. Hunnen udskiller et beskyttende rygskjold, 
sætter sig fast og lever sugende paa, plantestængelen. Hannen er 
først en stund en fritlevende larvetorm, som endelig indtræder i hvile- 
stadium og mister ben, følehorn og munddele. Snart anlægges nye 
ben og følehorn, og efter hviletilstandens ophør fremtræder hannen 
som flyvende individ, dog for fremtiden uden munddele. D'er er ingen 
enighed om tydningen af dette forhold. No gle forfattere tyder han¬ 
nens udvikling som gradvise forandringer uden metamorfose, andre 
regner dens hvilestadiuin ligeværdig med høiere insekters puppesta- 
dium. Dr. Heymons giver begge parter uret. Han paaviser at 
skjoldlusene ikke har larveformer og altsaa ingen forvandling; han 
sætter 1 dem nærmere Epimorfa; men da deres udvikling er saa for¬ 
skjellig fra den almindelige epimorfose, foreslaar Heymons for ud- 
viklingen af skjoldlushannen indført betegnelsen hyperepimorfose, 
som naturligvis ikke er det samme som hypermetamorfose, men kun 
skal udtrykke et ved optræidelse af hvilestadium kompliceret tilfælde 
af epimorfose. 
H emimetabolie. Overgangen fra den epimorfe til den me- 
tamorfe udvikling betegner et stort fremskridt for insektverdenen. 
