som kan henføres til bestemt©, enkle typer, hvoraf d© flest© er særlig 
godt kjendt fra det vestlige Norge (fig. 4). Fra de norske bopladser 
i det trondhjemske og i Lofoten kj endes fiske søk, stenskiver med hul, 
etc. Og blandt de trøndersk-j amtsk© fællesformer kan merkes sten- 
klubber, der har været skjæftet med træskafter som billedet viser 
(fig. 5). Endelig findes der over det hele omraade en del mindre sær- 
former i smykker og antuletter. Vider© er det meget vigtig at der, 
dog særlig paa de svenske bopladser, men ogsaa paa enkelte af de 
norske, er fundet- en merkelig lerkarornamentik, som viser et dekora- 
tionssystem, der er ganske forskjellig fra det vi ellers kj ender i Dan¬ 
mark og Sverige fra den sydskandinaviske stenalder'. Mens denne 
sidste viser en streng vertikalstil med korrekte delinger af karfla- 
derne, virkende med enkle midler, men med en jevn sans for dekora- 
Fig. 5. Stenklubbe, mecl fastsurret skaft. Nord-Asien. ( J / 6 ). 
tion, er den arkti sk-b al tiske lerkarornamentik en fladedækkende hori- 
sontalstil, hvor ornamenterne er strøet udover fladerne for at fylde 
overalt og uden nogen inddeling af ikke-ornamenterede og ornamen¬ 
ter ede led. D© enkelte ornament ale elementer kan i begge kultur¬ 
grupper tildels være de samme, men selve stilen og stilpræget er dybt 
forskjellig. Saaledes som det fremstiller' sig for os synes ogsaa, op- 
rin dels en til "begge stilarter forskjellig, idet den arktisk-baltiske 
stil tør stamme fra figuralfremstillinger, der efterhaanden er stiliseret 
ved gjentagelse, mens den dansk-svenske keramikstil gjennem mange 
mellemled tør stamme fra klassiske stilretninger og har tabt enhver 
mindels© om at ogsaa, denne ornamentik kunde stamme fra primitive 
tegninger. 
Karakteristisk for den arktiske stenalder er ogsaa en primitiv 
kunst,. Denne er repræsenteret dels ved heller istn.inger og 
