329 
Trondhjems amt). D'et er smaa menne sk ean si gter eller dyrefigurer* 
(fig. 8, fra Gotland), som synes at fremstille elg, ren eller bjørn, en¬ 
kelte fremstillet med en levende sans. for det karakteristiske ved dyret,, 
andre mere stive og stiliserede, men oftest med en dygtighed som maa. 
beundres. Saadanne dyrehoder findes videre paa skafterne af de 
skiferkniver der ovenfor nævntes, her ofte ganske degenereret. Yi : 
ved ikke-i hvilken bestemt hensigt man har tildannet disse smaa dyre-- 
figurer, om det bare har været tidsfordriv eller om der har ligget em 
mening bag dem. 
I denne primitive kunst i den arktiske stenalder møder vi imid¬ 
lertid en kjendt foreteelse fra en række naturfolk over hele jorden.. 
Fig. 8. Benkam. Gullrum~paa Gotland. ( 2 / 3 ). 
Man har ofte undret sig over at en saadan naturalistisk kunst er fun- 
det hos saa forholdsvis lavtstaaende folk, mens høiere staaende folk,, 
som f. eks. den sydskandinaviske sten alders befolkning, aldrig har 
frembragt saadanne kunstgjenstande. Men et nøiere studium har ud- 
viklet at det netop maa være hos saadanne jægerfolk at den naturalisti¬ 
ske kunst trives. Deres intime berøring med de dyr de jager og lever 
blandt gjør dem til fortrolige kjendere af disse dyrs 1 karakteristiske 
egenskaber. Sikkert er det at denne primitive kunst svinder med 
agerbrug og de faste boliger. Hemmeligheden ligger utvilsomt i.jag- 
ten som erhvervsliv. Den stadige og intense agtpaagivenhed lige- 
overfor dyrelivet, enten det nu *©r fugl©, fisker eller landdyr, gjør- 
den primitive jæger til en født ; ,kunstner“. Naar plogbruget efter- 
haanden tåger mændenes energi væk fra jagten, og denne ga ar over tit 
