332 
meise med de østsvenske bo pl ad ser baade i henseende paa keramisk 
stil og paa re dsk abs f orm er. Keramiken, d. v. s. lerkarornamentiken, 
viser en primitiv ,,horisontalstil“ med de samme geometriske motiver 
som den svenske og norske. I mangt og meget er den finske gren al 
denne kultur renere og smukkere udviklet, fyldigere i udførelsen og 
af en teknik, der ogsaa findes udmerket repræ senteret paa de svenske, 
bopladser. Videre er der paa disse finske bopladser fundet en hel del 
grønstensøkser, skiferredskaber, mest skiferspidser og svære tveeggede 
skiferkniver samt redskaber af mere speciel art, der gjenfindes paa 
svenske og tildels paa norske bopladser. Af særlig stor betydning er 
det at de finske bopladser, og da fornemmelig de godt undersøgte 
bopladser fra Ålandsøerne, har ydet en række gj en stande tilhørende 
den samme primitive kunst, vi ovenfor nævnte som karakteristisk for 
arktisk stenalder. Der er blandt andet fundet menneskeansigter 1 
brændt ler, delvis ornamenterede, smaa figurer som muligens skal 
fremstille kvindelige skikkelser, et enkelt ansigt af rav, vider© dyre- 
hoveder, hvoraf enkelte er fremstillede med et sandt mesterskab. 
Denne række kunstfrembringelser fra arktisk stenalder har sit pendant 
i en del lignende af yngre datum i finsk stenalder. Det er en række 
skafthuløksformer, som har direkte forbindelse med et ural-altaisk 
kobberalders-omraade. Skafthuløksernes nakke ender i dyrehoder, der 
ofte er meget karakteristiske, men som ogsaa kan have et ret stiliseret, 
præg. Det kan ikke være andet end at disse skafthuløkser i sten maa 
være modefleret af det samme, folk i Finland som bar den arktiske 
stenalder. Thi mens sporene af denne befolkning i Sverige og Horg© 
forholdsvis snart fors vin der med den frembrydende sydskandinaviske 
kultur, har den i Finland holdt sig og er gaaet over i en broncealder 
og jernalder, med undtagelse af netop ved den yderste kyst i sydøst og 
syd, hvor den sydskandinaviske stenaldersbefolkning har sid det alle¬ 
rede i. yngre stenalder, og eiter enkeltes mening er direkte^ forfædre til 
den nuværende svenske befolkning, mens andre mener at den svenske 
befolkning først er kommet i yngre jernalder. 
Hele denne række af finske bopladser, som nu. f yl der de flest©' 
omraader af finsk stenalder, viser os en lignende kulturform som 
de norsk-svenske bopladser. De er knyttede til en jæger-fiskerbefolk- 
ning, som har ført et omstreifende liv i Finlands skoger og har boet 
ved dets tusen sjøer. Det store omraade, som Finland omfatter, er 
rigt paa, en stenalder som denne og kun en liden del af landet optages. 
