335 
dansker 111411 træffér i jernalderens, bro nce alderens og ,sten al der ens, 
graver. Der er intetsteds noget pludselig brud, intetsteds. en ny, 
ukjendt type. Og endelig synes de sproglige forhold ogsaa at støtte 
det arkeologiske, hovedresultat. Hvorvidt der med den yngre nordiske 
stenalders' begyndelse er skeet en indvandring, behøver vi ikke her at 
gaa. noget ind paa. Er disse r lukninger rigtige, skulde der altsaa i 
Danmark, Sverige og Norge have boet indogermaner af samme art 
som nutildags i det omraade af disse lande, der optages af det vi kal- 
der den sydskandinaviske stenalder. 
En undtagelse danner altsaa. den arktiske stenalder i det vestlige og 
nordlige Norge og i Sverige, Norrland og de østsvenske landskaber helt 
til Blekinge. Paa, flere steder synes denne stenalderskultur ikke at;., 
fortsætte, og den optræder pludselig og i skarp modsætning til hele 
den yngre sydskandinaviske stenalder. Hvis det derfor er tilfældet 
at begge grupper repræsenterér forskjellige folk, maa det kunne vises, 
hvorledes disse to folk har reageret ligeoverfor hinanden der, hvor de 
er stødt sammen. Dette, forhold kan bedst studeres paa Jæderen, i 
det trondhjemske og i Uppland og andre østsvenske landskaber, hvor 
den sydskandinaviske stenalder snart kommer tilsyne efter den ark¬ 
tiske.. Dette afsnit har jeg derfor søgt belyst, men kan ikke her gjen- 
give detalj erne. Jeg skal kun nævne at man af det arkeologiske ma¬ 
teriale delvis kan se, hvorledes den sydskandinaviske kultur har ab- 
sorberet eller tvunget tilbage den arktiske, og vi tør vel af dette være- 
berettiget til at slutte at de to befolkninger er stødt sammen, og den 
arktiske er gaaet op i eller er veget undaf for den sydskandinaviske, 
som seiret ved sin køiere kultur. 
Det skulde da synes rimelig at anta.ge, at den arktiske befolkning- 
har været en anden end den. sydskandinaviske. Men hvem liar de 
da været, disse folk? Eindes der udsigter til enten af historiens, 
ældste beretninger, af sproglige eller antropologiske forhold at kunne, 
besvare dette spørgsmaal. Det synes desværre ikke saa med de midler 
der for tiden staar til vor raadighed. Men det maa erindres at de 
tider, hvor denne befolkning har levet og gjort sig gjældende, ligger 
saa langt forud for al historisk tradition hos os, at det allerede af 
denne grund synes vanskelig at finde nogen rede paa spørgsmaalet. 
Der findes i de ældste historiske beretninger hos os intet, der tyder 
paa at der foruden nordmændene og lapperne har levet noget andet 
folk i Norge paa den tid disse beretninger skriver sig fra. Heller 
