337 
Men i stenalderen maa det tildels kunne antagés at et kulturomraad©, 
der er arkeologisk ensartet, har været baaret af et i fysisk og antro¬ 
pologisk henseende nogenlunde ensartet, folk. Er dette tilfældet tør 
vi snarere tro at de arktiske- folk har tilhørt en i antropologisk hen¬ 
seende- langskallet type. 
Naar all© disse usikre- antagelser maa opgives, kunde det da ikke 
tænke-s at den arktiske befolkning har været af en „nordindogermansk“ 
karakter, saaledes at den i virkeligheden kun i kulturstandpunkt afveg 
fra vore- sydskandinaviske stenaldersforfædre. Selv om denne an¬ 
tagelse er en gjætning, har den dog sandsynligheden for sig. De-n 
støttes af den rimelige antagelse at det er den arktiske ste-nalders- 
befolkning, som -er gaaet op i den sydskandinaviske. Og naar den 
forholdsvis faatallige arktiske befolkning saaledes gik under allerede 
i slutningen af stenalderen, og kun i et tidsrum af nogle faa (4 å 5 T) 
hundrede aar fik være sig selv i disse trakter, saa er det ikke underlig 
at den hverken paa Vestlandet eller i det nordenfjeldske har efterladt 
sig saa tydelige merker i vort folk, sprogiig og antropologisk, at vi 
nutildags kan ta og føle paa de-m med det samme. 4000 aar eller mere 
e-r gaaet hen over sporene af denne befolkning, og denne lange tid har 
visket ud, saa synes det ialfald, alle- andre- spor end netop- d© arke¬ 
ologiske. 
Det er e-n historie som har gjentaget sig hele jorden ove-r, at 
jægerfolkeine har maatte vige for de-n høiere kultur, og fænomene-t 
gjentage-r sig i vore dager. Eskimoerne illustrerer hvad jeg her 
sige-r, de „bedst civiliserte“ af dem paa Grønland mister efterhaan- 
den gamle geniale jægerevne og den beundringsværdige dygtighed, 
hvormed den egte sælfanger manøvrerede sin kajak. De blir efter- 
haa-nden afhængige af den europæiske kultur, fordi dennes virkemidler 
er universelle og overlegne overalt. Og ligeledes gik det med austral¬ 
negerne, pescheræerne paa Ildiandet og samme vei gaar det med 
weddaerne, de asiatisk-arktiske folk og til og med ogsaa med vore 
egne- lapper, der maa ofres paa, kulturens alter. 
Men hvilken forskjel i betingelserne ! Alle disse- moderne jæger- 
folk traadte sjelden i berøring med civilisat-ionen, og virkninge-rne af 
denne tabte derfor i kraft indtil vore dage»r. da kommunikationsmid- 
lerne har gjort jorden mindre. Men omvendt med den arktiske be¬ 
folkning i Norge og Sverige. Ind paa, livet af den rykket hele den 
indogermanske- plogbrugkultur, som med yngre stenalder fra Middel- 
Naturen 1909. 
22 
