354 
Hans interesse for disse organismer vaktes først ved, at han hos sin 
senere hustru fik se endel paa papir smukt oplagte alger. Han fik 
lyst til at studere dem og begyndte at samle saltvandsalger udenfor 
Lødingen. Dette havde sine vanskeligheder, da han hverken havde 
litterære eller mekaniske hjælpemidler. Han har selv fortalt om, 
hvorledes han søgte at fabrikere sig en skrabe af en gammel reisevæske. 
Men for den, som har tilstrækkelig energi, er intet umuligt. Og 
Foslie havde denslags energi. Han forsøgte sig frem, til han fandt 
det rette med hensyn til indsamling og præparation, hvorved han til 
at begynde med led forskjellige skuffelser. Det er saaledes bekjendt, 
at saltvandsalgerne langt bedre beholder sine^ farver, delvis endog 
antager smukkere farvenuancer, naar de lægges op i ferskt vand, men 
de i ferskt vand oplagte saltvandsalger blir i regelen ubrugelige for 
en senere videnskabelig undersøgelse og Foslie maatte med tungt hjerte 
kassere tusindvis af eksemplarer, som han havde præparert, før han 
kjendte til dette forhold. 
Under et ophold i Kristiania 1879 opsøgte han professor S chii- 
heler, som i sin ungdom ivrigt havde samlet alger og altid bevarede 
sin interesse derfor. Schubeler fattede en varm interesse for den 
stilfærdige og interesserede unge mand og støttede ham siden, naar 
det gjaldt reisestipendier fra universitetet, som Foslie fik første gang 
1880' for at studere det nordlige Norges saltvandsalger. 
Det skyldes ogsaa for en meget væsentlig del Schubelers ind- 
flydelse, at han blev. ansat som telegrafist i Kristiania, hvor han i 
sine fristunder studerede i det botaniske museums store algesamlinger, 
som han ogsaa bragte i en foreløbig orden. 
I 1881 udkom hans første videnskabelige arbeide „om nogie nye 
arktiske havalger u , trykt i Kristiania Videnskabsselskabs forhand¬ 
linger, hvor 1883 og 1884 ogsaa blev offentliggjort hans grundlæggende 
arbeider over norske Laminaria-arter. 
I 1885 oprettede stortinget en særskilt konservatorpost for ham 
ved Tromsø museum, hvor han forblev indtil 1892, da han erholdt 
den nyoprettede konservatorpost ved Videnskabernes Selskab 1 i Trond- 
hjem. 
Under sit ophold i Tromsø foretog han en grundig algologisk 
undersøgelse af Østfinmarken, hvorom han har skrevet et udmerket 
større arbeide, som er trykt i „Tromsø Museums Aarshefter“, 1890. 
Ved dette arbeide er Østfinmarken bleven et af de i algologisk hen- 
