355 
seende bedstkj endte distrikter i vort land. Men man aner ikke, 
hvilke besværligheder han har havt at kjæmpe med ved sine under- 
søgelser, naar man læsér hans rolige, nøkterne fremstilling. Han var 
ude paa sjøen i alt slags veir og maatte ofte til præparerings- og under- 
søgelseslokale benytte sjøboder, hvor våndet kunde fryse om fingrene, 
mens han lagde op sine alger. Det er vist ikke tvil om, at alt det han 
sled paa sine reiser har svækket hans helbred, som senere ofte var 
vaklende. 
Etter hans ansættelse i Trondhjem koncentrerede hans interesse 
sig mest om studiet af de saakaldte kalkalger (Fam. Corallinaceæ). 
Det er et meget stort an tal af handlinger, som han i de sidstei 20 aar 
har skrevet om denne meget interessante, men meget vanskelige alge- 
gruppe. Antallet af de kjendte arter er meget mere end fordoblet 
ved hans undersøgelser og denne gruppes systematik vil aldeles: over¬ 
veiende være knyttet til hans navn. Han gjaldt ogsaa for at være 
nutidens første specialist paa dette omraade og fra alle lande sendtes 
materiale af kalkalger til hans bearbeidelse. Han har saaledes blandt 
andet bearbeidet materialet fra D r y g a 1 s k i ’ s sydpolekspedition 
1901—1903, Siboga-ekspeditionen, Percy Sladen Trust expeditionen 
.1 det indiske ocean, Otto Nordenskj 51d’s sydpolekspedition 
og Discovery^ ekspedition, foruden mange andre samlinger, som 
blev sendt ham fra udenlandske botanikere. 
For at studere alger har han gjort en mængde studiereiser ogsaa 
langs det sydlige Norges kyster, desuden har han 1892 opholdt sig 
over 2 maaneder paa, Isle of Wight, hvor han gjorde rige samlinger. 
1899 besøgte han Roundstone i Irland, for paa det oprindelige findested 
at søge efter nogle, interessante arter ai kalkalger. 
For nogle aar siden fattede han den plan, at udgive et stort samlet 
hovedverk om kalkalgerne. Han fik udlaant materiale fra omtrent 
alle museer i Europa og Amerika og begyndte paa sin grundige, om- 
hyggelige maade at bearbeide det. Han er rukket langt og en hel 
del udmerkede plancher er allerede trykt, men han sagde selv, at han 
endnu behøvede 2—3 aar for at faa arbeidet færdigt slig, som han vilde 
have det. Det er i høi grad beklageligt, at han ikke rak at faa dette 
•sit hovedverk færdigt; ti ingen kan fortsætte det uden efter aarelange 
studier af det vældige materiale, som han har bragt sammen. 
Foruden de botaniske samlinger har Foslie ogsaa ved Tromsø og 
Trondhjems museer bestyret pattedyrsamlingen og været adskillig be- 
