367 
eeret i samme forhold. Det viser, at denne verden, hvori en elektron 
er æqui valent med jorden, er en virkelig mikrokosmos, et lidet univers 
i en næsten utænkelig liden maalestok, hvor dog forholdene i høi grad 
ligner forholdene i vor egen verden. 
Vort eget synlige univers bestaar af stjerner strøet uregelmæs- 
sigt omkring i rammet. Stiger vi herfra nedover i skalaen, møder 
vi først mikroorganismerne, dernæst kommer vi ned til molekylernes 
region og først tilslut, naar vi kommer til atomerne med de dem led¬ 
sagende elektroner, fin der vi forhold, som kan sammenlignes med for¬ 
holdene i vor egen verden. 
Tænker vi os lidt efter lidt at a-ftage> i størrelse, saa vil de smaa 
ting- efterhaanden synes os større og" større, indtil tilslut en elektron 
vil forekomme os ligesaa. stor som jordkloden. Lad os nu forestille 
os, at vi som „inf r ame nn es k er “ tog plads paa en saadan elektron 
10000 trillioner gange mindre end vi nu er. Man kunde kanske vente 
at finde alt i vild hurlumhei i denne nye verden, men heri tar vi ganske 
feil. Vor elektron ruller majestætisk gjennem rammet ligesaa regel- 
mæssig som jorden omkring solen. Naar et omløb er forbi, begynder 
straks et nyt, og saaledes gaar det maaske i 1000 millioner „aar“, 
d. v. s. elektronomløb. Denne uhyre tid varer imidlertid kun en mil¬ 
liontedel af et jordisk sekund, det er sandt, men hvorledes kunde vi 
vide det? Vi mauler ikke 1 senger tid efter jordisk maal, men vor 
tidsskala er reduceret 10 22 gange. Hvis vi i vor nye tilstand kunde 
maule et jordisk aar, vilde det være et umaadeligt tidsafsnit af 10000 
trillioner „infra-aar“ . 
Da nu saavel længde som tid er reduceret i samme forhold i vor 
nye verden, saa følger deraf med logisk konsekvents, at hastigheder 
vil blive de samme i vor verden som i infraverden. En hastighed f. eks. 
af en meter i sekundet vil ogsaa i infraverden være en hastighed af 
en inframeter pr. infrasekund. Hermed hænger det sammen, at de 
pianetariske eller kosmiske hastigheder er af samme størrelsesorden 
i de to verdener. De fleste stjerner bevæger sig med en hastighed af 
omtrent 3^ million cm. pr. sek., og det er akkurat den gjennemsnit- 
lige hastighed af en elektron i dens bané omkring atomet. 
Ganske forunderlig! er det, at tætheden af alle ting* i vor 1 nye 
verden er ganske kolossalt større end i vor verden. Jordens masse 
er nemlig 10 55 gange saa stor som massen af en elektron, mens volumet 
er reduceret 10 6ti gange, hvilket vil sige, at tætheden er forøget næsten 
