372 
gyldig i det uendelige baade i tid og rum, samt at seteren har samme 
egen s k ab er gjennem hele rammet. 
Vi har sammenlignet stjerner eller rettere solsystemer med kemiske 
atomer, hvilket er vel begrundet baade ved elektriske og kemiske data. 
Solsystemets diameter er 10 |22 gange diameteren for et atom. Idet vi 
bruger dette „verdensforhold“ som ledetraad, er det ikke saa vanske- 
ligti at opkonstruere vor „supraverden“. 
Her er for det første vort melkeveisystem, vort synlige univers, 
maalende 10 21 eller 10 22 cm. tvers igjennem, en distance, der for et 
menneske, forstørret efter verdensforholdet, svarer til 1 mm. eller 1 cm. 
For et „supramenneske“ vil derfor vor melkevei være en liden 
gjenstand omtrent af størrelse som en lillefmgernegi. Den indeholder 
omtrent 1000 millioner stjerner eller omtrent ligesaa mange stjerner 
som den laveste organisme indeholder atomer. For alt hvad vi ved, 
kan den ogsaa godt være en organisme, et spørgsmaal, som vi senere 
skal komme tilbage til. 
Udenfor melkeveien er der et tomt rum et stykke vei, og derpaa 
kommer andre melkeveisystemer af forskjellig konstruktion. Alle 
disse maa, atter danne et større aggregat, noget som vi kunde kalde en 
„suprastjerne“ . De himmellegemer, som vi kjender, har en diameter 
af omtrent 10 10 cm. Efter „verdensforholdet“ maa suprastjernen ven¬ 
telig have en diameter af omtrent 10 32 cm. eller hundrede billioner 
lysaar, ligesaa mange gange større end solsystemet, som dette er større 
end et atom. 
Gravitationsloven sætter os istan d til at gjøre vigtige slutninger 
med hensyn til himmellegemers mulige masse og størrelse. Lad os 
tænke os solen alene i rummet og et andet legeme i en praktisk talt 
uendelig distance. Lad det sidste legeme falde mod solen. Det vil 
nærme sig solen med voksende hastighed. Det kan da let regnes ud, 
at det vil falde ned paa solen med en hastighed af 36 km. pr, sekund,, 
omtrent jordens hastighed. 
Ifølge en beregning af lord Kelvin vil et legeme, der fra uende- 
ligheden falder ind mod vort melkeveisystem, naa dette med en ha¬ 
stighed af ca. 11 km. pr. sekund, det dobbelte af Neptuns hastighed. 
Lad os tænke os et system, en „suprastjerne“, med en diameter 
af 10 32 cm. med samme midlere tæthed som vort melkeveisystem. Et 
legeme, der fra. uendeligheden faldt ind mod det, vilde naa det med en 
hastighed, der overskrider lysets hastighed. Men nu er faktum det,. 
