106 
— Akta Eder, att I ej .stupar härnäst. 
Mannen slår då i hast och vrede sin kamrat, att 
denne dör. Per Månsson måste på samma ställe 
därnäst räcka halsen. 
* 
En av Danmarks förnämste män, som hade oin¬ 
skränkt inflytande hos konungen, blev genom 
sina fienders avund anklagad för högförräderi 
och dömd till döden. 
Natten före avrättningen föll hans konterfej 
från väggen ned på stengolvet, varvid glaset loss¬ 
nade utan att dock gå sönder. Härav drog han 
den slutsatsen, att han ej skulle bliva halshuggen 
och var fullt förvissad därom. 
Han benådades också från dödsstraff men fick 
livstids fängelse. 
SPÖKEN 
Spöken omtalas i skriften, i äldste tider, mest 
i fabulösa tiden. Slutligen höras de ej mer av i 
de florisante riken. Allestädes omtalas de dock 
på landsbygden. 
Det mesta är fabulöst. Intet har jag sett. 
Barn bli skrämda och tro på spöken allenast 
då de gå ut i mörkret eller om dagen, då luckor 
stängas. Det sitter inrotat hela livstiden, att de 
bli mörkrädda. Mest frukta de för kyrkogårdar 
och galgbackar. 
Av tusen sägner är näppeligen en veritabel. 
Men varför spökar det om natten, ej om dagen? 
Natten kl. 2 om vintern; sommaren är då ljust. 
Månne liksom stjernor ej synas om dagen? 
# 
