114 
ära». »När jag liar de bästa i Europa, som appro- 
bera mitt, så bryr jag mig litet om en million ig¬ 
noranter vilja det fördöma. Det vore väl, att de 
inte tröttnade för bittida.» 
Linné själv insåg sitt systemis värde i den för¬ 
virring, som vid hans framträdande rådde beträf¬ 
fande naturföremålens ordnande, men han förstod 
också dess svagheter och hoppades, att ett verk¬ 
ligt naturligt system att indela växterna skulle 
bli upptäckt. Linnés sexualsystem innefattade 
emellertid, som Th. M. Fries framhåller i sin 
Linnémonografi, flera fullt naturliga klasser än 
något annat dittills framställt. »Naturhistoriens 
mäst framstående män-ha varit sällspordt 
eniga i att uttala sin beundran och sin tacksam¬ 
het mot honom, som bragte ordning och reda i 
det kaos, vari vetenskapen var nära att drunkna, 
samt stiftade lagar, vilka till största delen ännu 
äro och antagligen allt framgent skola bliva be¬ 
ståndande.» 
Lyckades Linné jämförelsevis tidigt vinna ge¬ 
hör för sina revolutionerande idéer, så nådde han 
dock icke sina framgångar utan strid och inten¬ 
sivt arbete. År 1734 var Linné 27 år, detta år 
betecknar han som en vändpunkt i sitt liiv. Vid 
denna tid var han, som han själv berättar ii sina 
självbiografier, förbittrad över förtryck och av¬ 
und samt bekymrad över det armod som han 
trodde hota. »Dessa känslor», skriver Fries, 
»alstrade hos honom tankar på en våldsam hämd, 
men dessa stävjades snart genom en äldre väns 
föreställningar och dennes vädjande till de varma 
religiösa känslor, vilka ända sedan barndomen 
genomträngt Linnsei hela väsen.» »Gud skulle 
bliva min hämnare», säger nu Linné och tilläg¬ 
ger: »sedan gick mig allt väl i handom.» 
Utom självbiografier och brev med intima själv- 
