121 
de trott sig »böra mera troget återgiva urtextens 
egna ord, i synnerhet som vi äro förvissade 
därom, att de flästa med oss skola känna sig till¬ 
talade av Linnés okonstlade, kärnfriska och tro¬ 
hjärtade skrivsätt». 
Det heter till sist d företalet: »Vår avsikt har 
blott varit att i någon liten mån bidraga till en 
närmare kännedom om vår mest frejdade lands¬ 
man, i vilken man måste vörda ej mindre den 
ädle, renhjärtade, barna fromme mannen än den 
oförtröttlige, skarpsynte och snillrike natur¬ 
forskaren.» 
# 
För den upplaga, som nu på 145: de året efter 
Linnés död utgiives för att ytterligare sprida kän¬ 
nedomen om Linnés märkliga livsåskådning, 
ligga professorerna Fries förtjänstfulla arbeten 
till grund. Utgivaren har icke kunnat bereda sig 
tillfälle att grundligare genomforska den i Up~ 
sala-biblioteket förvarade originaikällan men har 
dock rådfrågat densamma, något som emellertid 
icke föranledt anmärkningsvärda ändringar i 
den täxt, som förut utgivits. 
En särskilt framträdande avvikelse från upp¬ 
lagan av 1878 är den, att jag låtit Linnés ord 
framträda i ett sammanhang utan uppblandning 
av kommentarier. Dessa ha fått siirn plats för sig, 
och i Linnés text hair jag endast tillåtit mig in¬ 
flika en och annan kortare anmärkning inom 
klämmer. 
Beträffande ordnandet av Linnés anteckningar 
har jag också vidtagit några förändringar och 
har idå vanligen återgått till Linnés urtext eller 
— kanske rättare sagt — till den numrering av 
manuskriptbladen, som gjordes av dr Ekman. 
Utgivarna Fries ha tydligen lagt ned mycket och 
samvetsgrannt arbete på att åstadkomma en sys¬ 
tematisk gruppering av Linnés meddelanden, 
