höriga och välgörare drabbas nödvändigt av Ne¬ 
mesis. (Sid. 82, Jakob i Såanäs etc.) 
Mycket talnika är o Linnés exempel på hur 
mord kräver liv för liv. (Se sid. 84 om Walle- 
rave ocli följande!) 
»Linnés minnestecknare hava», slutar kommen¬ 
taren i Fries-upplagan 1878, »sökt framställa 
hans liv mer i legendens skimmer än i historiens 
ljus. Såväl i Linnés egenhändiga levnadsmål¬ 
ning som i den upptecknade traditionen har en 
förstorande inbillningskraft fäst sig vid det yttre 
och oväsentliga, mera vid blomstervärlden utom 
än inom lionom.» 
»Linnés tinre liv, hans religiösa övertygelse har 
så god t som alldeles lemnats ur sikte, ocli dock 
var denna av den art, att hela hans väsen, alla 
hans tankar och handlingar därav genomträng¬ 
des. Överallt i den yttre naturen sökte han, så¬ 
som hans vetenskapliga skrifter till överflöd visa, 
spår av Guds allmakt och vishet; i folkslagens 
liksom i den enskilda människans öden fann han 
bevisen för Guds rättfärdighet och helighet. I 
Nemesis d i v i n a är idet som vi företrädes- 
vtiis lära känna denna senare sida av hans religiösa 
tro, och redan av den orsaken förtjäna dessa 
hans anteckningar en ej ringa uppmärksamhet, 
även i den okonstlade, stundom nästan vårdslö¬ 
sade form, vari de föreligga för eftervärldes blic¬ 
kar.» 
»För det kalla förståndet erbjuda dessa anteck¬ 
ningar, liiksom hela Linnés lära om en redan här 
i tiden drabbande Nemesis, säkerligen en mängd 
svaga punkter, som kunna lemna rikt tillfälle till 
kritik ocli motsägelse; de som med eller utan inre 
övertygelse föra på tungan nymodiga fraser om 
en mera frisinnad, fördomsfri världsåskådning 
kunna för visso häri finna en källa till gyckel och 
