Grønlandshavets oceanografi. 
Oversigt over de oceanografiske resultater fra Belgica-ekspeditionen 
i 1905. 
Av dr. D. Damas. 
Som man vil liuske foretok hertugen av Orleans i 1905 en vellyk¬ 
ket ekspedition til Spitsbergen og det nordøstlige Grønland med skibet 
; ,Belgiea a , under ledelse av kommandant Ad, de G erlache 1 ). De. 
oceanografiske observationer, som paa denne reise utførtes av kap¬ 
teinen og av mag. sc. Einar K o e f o e d, assistent ved de norske^ 
fiskeriundersøkelser, gir meget værdifulde bidrag til det ufuldstændige 
kj endskap vi hittil har hat til havet mellem disse to polarlande. 
Det strøk, som i 1905 blev undersøkt av „Belgica“, danner et sær¬ 
skilt havomraade., som med rette har faat navn av Grønlandshavet. 
Det begrænses mot øst av Spitsbergen og Bjørneøen (Beeren Eiland) 
og mot vest av Grønland. Sydgrænsen er den mindst avmerkede, idet 
Grønlandshavet aapner sig mot Nordhavet ved omtrent 71° n. br. 
Alen© den vulkanske ø Jan Mayen angir her 1 den sydlige grænse. 
Grønlandshavet som helhet har utpræget form av en trekant. Maalt 
langs den 7ld,e grad er dets tænkte grundlinje 780 sjømil lang. Dets 
østlige og vestlige side nærmer sig hinanden mot nord. 
Denne form træder endda klarere frem, naar vi betragter havbun- 
clens relief (fig. 1). Utenfor Spitsbergen og særlig utenfor Grønland 
strækker der sig en bred kontinental platform. Hvis vi tar dybde- 
kurven for 1500 meter som den nedre grænse for denne platform, ser 
vi, at havbunden i midten, hvis største nu kj endte dyp er 3630 m., 
danner en særlig sænkning, skilt fra den tilsvarende sænkning i Nord¬ 
havet ved en meget lav ryg, som bærer øen Jan Mayen og som forener 
Øst-Grønland med. Bjørneøen. 
A. de Gerlache: La banquise de la cote nord-ouest du Gronland, i La 
Geographie, XIY, 8, 15de sept. 1906, p. 125. 
Naturen 1910, 
