30 
De elektrisk ladede joner -— f. eks. natrium jonerne eller kior- 
,jonerne — har altsaa helt andre egen skaker end natriummolekylerne 
feller klormolekylerne, skjønt de er opbygget av den samme materie og 
kan overføres fra jontilstand til molekyl tilstand. 
Vi kjender imidlertid ikke saa faa lignende tiifælder fra den al- 
mindelige kemi — flere grundstoffer forekommer saaledes i forskjellige, 
saakaldte allotrope former med en række til dels ganske forskjellige 
fysiske egenskaper, skjønt de bestaar av den samme materie; vel- 
kj endte eksempler lierpaa er det gule giftige fosfor og det røde, ikke 
.giftige fosfor ; diamantens, grafitens og det almindelige sorte kulstofs 
molekyler har ganske forskjellige egen,skaker, skjønt de alle er op-byg- 
.get av en og samme materie. 
For at kunne danne os en forestilling om de kræfter, som binder 
•atomerne sammen inden molekylet, kan man med A r r h e n i u 'si bedst 
jevnføre dem med de kræfter som virker mellern elektrisk ladede 
legemer : 
Forsøker vi at overføre et sa ad ant forhold paa kemiske forbindel¬ 
ser, som vi vet er elektrisk neutralei; saa kommer vi til den slutning, 
at der i hvert enkelt molekyl er en eller flere enheter av saavel positiv 
som negativ elektricitet, saaledes at antallet av positiv elektriske en¬ 
heter, som er bundet til de positiv ladede atomer, er nøiagtig like stor 
som antallet av negativ elektriske enheter, som er bundet til de negativ 
'elektriske atomer av den samme forbindelse. 
Paa grand av forskjellige forhold har man grand til at anta, at 
f. eks. vandstofatomet i forbindelsen klorvandstof er positiv elektrisk 
ladet; vælges denne vandstofatomets positive ladning som enhet 1 ), saa 
niaa kloratomet være ladet med den samme enhet, men med negativ 
fortegn. Man kommer saaledes med Helmholtz og I. I. Thom- 
s o n til at tilskrive elektriciteten en atomistisk struktur i likhet med 
materien. 
Av elektriciteten kj endes dog kun 2 slags atomer, positive og nega¬ 
tive, alle av samme størrelse. 
Den opfatning, at de kræfter som binder atomerne sammen i et 
molekyl er nær beslegtet med elektriske kræfter, vil ofte paatrænge 
sig den kemiker, som beskjæftiger sig med elektriske problemer. 
I den sidste tid har man jo endog gljort forsøk paa at betragte 
selve materien som en manifestation av rent elektriske kræfter. 
a ) En „elektron“. 
(Fortsættes). 
