Spitsbergens kulforekomster. 
Av cand. real. Gunnar Holmsen. 
De for den praktiske bedrift nævneværdige kulforekomster paa 
Spitsbergen er samtlige knyttet til bestemte geologiske horisonter. 
Eftersom landets geologi blev nøiere kjendt, har man derfor ogsaa 
faat sit kjendskap til kulfelterne utvidet. At skaffe nøiagtige oplys- 
ninger om ertsers og nyttige mineralers forekomst er ofte vanskelig, 
undertiden umulig. Men tiltro ds for Spitsbergens avsides beliggen¬ 
het kan man, gjennem den rike literatur om landet faa en paalidelig 
oversigt over kullenes optræden. En saadan skal her meddeles i sin 
korteste form. 
Kul har været kjendt paa Spitsbergen omtrent saa længe, som 
folk har været der. Ifølge Pooles beretning om sin reise 1610' skal 
allerede hans folk ha hentet kul til brænde under hjemreisen i Kings 
Bay. Spor elter no gen gammel- grube findes her imidlertid ikke, saa 
man maa, anta, at de løse kulbiter, som findes, har været tilstrækkelig 
for deres behov. — Den norske professor Keilhau, som besøkte Spits¬ 
bergen i 1827, nævner import av 60 tønder kul herfra til Norge. 
Ifølge Roberts beretning av 1840, som nedenfor omtales, har dette 
muligens været brukt i industrielt øiemed. Endel navne tyder paa, 
at enkelte kulforekomster har været længe kjendt, saaledes Coal Haven 
i Kings Bay, Coal mountain og Coal point i Betsund. 
Blom,strand fandt i 1861 forsteninger, hvorav han kunde slutte, 
at kulfelterne i Kings Bay og Green Harbour var tertiære. Det største 
tertiæromraade findes mellem Isefj orden og- Bel sund. Av de 18 felter, 
som her skal omtales, hører de 14 til dette omraade. Fra Prince 
Charles Foreland er kjendt smaa tertiære ind&ynkningsomraader, men 
kul er ikke beskrevet herfra. Elter de kulførende formationers ut¬ 
bredelse taler sandsynligheten for, at man ikke fremtidig vil, finde 
noget i økonomisk henseende værdifuldt tertiæromraade med kul. 
Naturen 1910. 
3 
