52 
opløsningsmidlet vand faar man hydrosol; men ved kolloidernes 
opløsning finder ingen forhøielse af kogepunktet eller nedsættelse af 
frysepunktet sted; de betragtes derfor ikke som egte opløsninger. De 
i vand-: opløste kolloidstoffe kan man faa til at løfoei sammen eller 
koagulere og de danner da en geléagtig masse, som man benævner 
gl el eller h y d r o g e 1. Frugtgelé er ikke andet end en kolloida! op¬ 
løsning af frugter, som løber sammen ved af kjøling; for andre stoffe op- 
naaes det samme ved opvarmning, f. eks. eggehvide i eg, der koagulerer 
ved kogning; ogsaa ved fortynding eller ved sterk koncentration af 
en opløsning kan man faa kolloidstoffene til at koagulere og endelig 
ved tils setning af et kemisk virksomt stof, de saakaldte elektro- 
lyter, f. eks. svovlsyre, saltsyre, ammoniak osv.; disse bevirker hos 
krystalloiderne kemiske reaktioner, men hos kolloiderne virker de 
nærmest som en mekanisk paavirkning, hvorved gel substans en ud- 
fældes. D'en udfældte gelsubstans kan forholde sig forskjellig ; nogen 
kan igjen opløses f. eks. gummi; disse kaldes reversible; andre 
f. eks. lerjord kan ikke eller ialfald kun ved bestemte hjælpemidler 
igjen opløses; de kaldes irreversible. De reversible kolloider 
staar krystalloiderne nærmest og danner som et bindeled mellem. dem 
og de karakteristiske kolloider. Disse udmerker sig altsaa ved 
1) at de ikke kan passere gjennem en dyrisk mem¬ 
bran, 2) ikke er egte opløsninger, da kogepunktet 
ved deres opløsning ikke f o r h ø i e s eller fryse¬ 
punktet n e d s æ 11 e s, 3) de kan bringes til at koagu¬ 
lere ved mekaniske p a a v i r k n i n g e r, temperatur¬ 
forandringer eller ved tilsætning a f en e 1 e k t r o 1 y t. 
For at faa en forestilling om, hvori disse egenskaber stikker, kan 
man tænke sig et glas vand, hvori man kaster et stykke ler; våndet, 
blir da grumset af yrende smaa lerpartikler, der holder sig svævende- 
i våndet; de er saa smaa, at de ikke kan adskilles ved det blotte øie, 
men lægger man en draabe under mikroskopet, ser man, at våndet er 
klart, og at der i dette svæver endel fremmede partikler; det er altsaa 
ingen virkelig opløsning (som naar man opløser salt i vand), men en 
fordeling af fine lerpartikler i et flydende medium; man kalder dette- 
suspension. Noget lignende er e m u 1 s i o n, en blanding av to 
vædsker, der ikke er indbyrdes opløselige. Ved suspensioner og emul- 
sioner finder man de samme egenskaber som ved kolloidstoffenes op¬ 
løsning, og det laa derfor nær at slutte, at disse forholdt sig som. 
