Forfølger man disse forhold nærmere, maa man kunne inddele 
jordoverfladen i gelprovinser, ligesom man inddeler den i dyre- 
og planteprovinser ; der maa kunne o pst a a en ny videnskab, en g ei¬ 
ge o g r a f i. I granden burde denne have gaaet forud for plante- og 
dyregeografien; de er alle baser et paa den klimatiske forskjellighed, 
men av gelgeografien (a.f den forskjellige jordbund) afhænger plan¬ 
terne og af disse igjen dyrene. 
7) At det allerede anførte fremgå ar, at geler ne, der stammer fra 
det krystallinske fjel-d, er bærere og formidlere for det organiske liv; 
de kan betragtes som bindeled mellem det anorganiske og det organiske 
naturrige; de optræder i begge om end i ulige fordeling, i forholdsvis 
srnaa mængder i den anorganiske, men rent dominerende i den or¬ 
ganiske verden. Undertiden kan en og samme gel synes at tilhøre 
begge naturriger og endda have saavel en anorganisk som en organisk 
dobbel tg jænger, eks. tricalciumorthofosfat; her synes skillevæggen 
mellem de to naturriger at være forsvunden; man kan derfor udtale 
den slutning, at g eier n e d a n n e r e t o m r a a d e inden 
hvilket det organiske og d e t anorganiske f 1y d e r 
s a m m en og g a a r over i hinande n. Dette forhold synes 
at være kommen til udtryk i naturen saavel i rum som i tid; i ram¬ 
met optræder gelerne i den y der ste del af jordskorpen, paa grænsen 
mellem de krystallinske' stenmasser og den brogede vrimmel af de 
vekslende, kortlevende former af det organiske liv; i tid danner 
gelerne ved forvitringen overgangsstadiet for de krystallinsk© lege¬ 
mer, der vil indtræde i de levende form er s skar e; og paa samme tid 
vil geldannelsen i ager jorden danne overgangsstadiet for de stoffe, der 
vender tilbage fra den organiske verden til den anorganiske. Hvor 
ofte siden verdens skabelse de enkelte molekyler paa jordens overflade 
har tilbagelagt denne vandring fra krystalloid til gel og fra gel til 
krystalloid, kan ingen udgranske. 
F o r an st a aen d e fremstilling af kolloidstoffenes egenskaber og op- 
træden, særlig i agerjorden, giver en forklaring af jordens absorptions- 
evne; denne tilskrev man tidligere zeolither ; nu erstattes zeolitherne 
af den kolloidale gelsubstans i jorden. 
Da geldannelsen er afhængig af de klimatiske faktorer, faar man 
ogsaa forklaring paa de ulige jorddannelsesprocesser i de forskjellige 
klimatiske zoner og under de forskjellige naturbetingelser. Men 
endnu er læren om de kolloide stoffe i jorden og deres betydning i sin 
