62 
professor 1 Gollett to albine lernæn, som opbevares i det zoologiske 
museum i Kristiania. Det ene av disse', som er rent hvidt, fandtes i ok¬ 
tober 1906 i Mo, Kanen. Det andet er tat i oktober 1890 ved Os i 
Østerdalen. Det har hvidt hode, men er forøvrig normalt farvet. I 
den mig tilgjængelige litteratur har jeg ellers ikke fundet omtalt 
albine lernæn. Farvevariationer synes i det. hele taglet at være meget 
sjeldne blandt lernæn. Konstante variationer kj endes ikke og selv 
individuelle er sjeldne og ubetydelige. J. G. 
Endnu en liten bemerkning om bergfletten paa Anuglen. Det 
var i august 1883 at jeg fandt den. Maalingen blev paa Schubelers 
opfordring gjort, som der ogsaa, staar i hans bok, i oktober, jeg Vet 
ikke nu mere av hvem. Men jeg for min del er uten skyld i at Schii- 
beter gir et feilagtig tal for træets høide. (Se „Naturen“ 1909, s. 380). 
Hans Keuisch. 
En Sjelden fisk. Under trawlino: efter ræker i de ytre partier av 
Fjærlandsfjorden i Sogn fik kaptein Lindtner, fører av ræketrawleren 
„Evanger“, den 5te novbr. 1909 paa 100'—110 meter en ham ukjendt 
fisk, som han derfor indsendte til Bergens museum. Ved nærmere un¬ 
dersøkelse viste fisken sig ogsaa at være høist sjelden, nemlig Kissos 
langstjert, Macrurus coelorhynchu s, en art, som tidligere 
kun en gang, i 1842, har været observert ved vore kyster. 
Langstjertene eller macruriderne er en artrik familie dypvands- 
fiske, som utmerker sig ved sit kantede hode og langstrakte krop, 
der løper ut i et langt, tyndt piskeformet haleparti; nogen halefin 
mangler dog. Skjællene, som hos flere av disse fiske er meget store, 
er forsynt med kam me eller fine pigger, som er ordnet i rækker. 
Til denne familie hører skolæsten eller berglaksen (Coryphæno- 
i d e s r u p e s t r i s) som ofte især i høstmaanederne fanges paa line 
i vore dype vestlandske f jorde. Til macruriderne hører en dvi dere 
isgalten eller Fabricius’s langstjert (Macrurus f a b r i c i i) som 
fanges utenfor Tromsø og Finmarkskysten under loddefisket og des- 
uten av og til faaes paa line utenfor Storeggen paa Komsdalskysten. 
Kissos langstjert (M acrurus coelorhynchu s) er nær be- 
slegtet med isgalten, fra hvilken den dog med lethet kan adskilles. 
Isgalten kan bli ca, en meter lang, mens den anden ikke synes at 
naa mere end en tredjedel av denne længde. Kissos langstjert har et 
mere spids og kj ølet hode. De store skjæl er hos isgalten forsynet med 
kamme eller kjøler, hvorpaa der sidder smaa skarpe pigge. Hos 
den anden fisk mangler skjællene kamme, og piggerne, som er ordnede 
i rækker, er finere og mindre. Disse to fiske lar sig ogsaa adskille 
ved forskjellige andre karakterer, saaledes har vi i rygfinnerne gode 
og sikkre artsmerker. Det vil dog føre for vidt her at gaa nærmere 
ind paa dette. 
Kissos langstjert er paa ryggen mørk graa, paa siderne sølvfarvet. 
Buk, bukfinner og gjællehule er blaasort, mundhule hvit. 
Fisken har sit navn efter den franske naturforsker Risso, som 
var den første der gav en videnskabelig beskrivelse av den. Dens 
hjem er Middelhavet og tilstøtende dele av Atlanterhavet, hvor den 
