særlig av franske ekspeditioner er tat paa en række lokaliteter mel- 
lem Kap Verd (Afrika) * og Biskayerbugten paa 140—600 meters dyp. 
Det er imidlertid sandsynlig, at den ogsaa forekommer videre nord¬ 
over paa dypet utenfor Europas vestkyst til Færørenden og bankerne 
mellern Island og Færøerne. Fisken synes overalt at være sjelden. 
I Middelhavet skal den gyte i mai maaned. Den søker da ind 
paa grundere vand. Åt dømme efter dens tandbygning lever den av 
orme og andre bløte lavere dyr. Vi kjender forøvrig litet til fiskens 
levevis. 
Som allerede ovenfor nævnt er Rissos langstjert tidligere kun en 
gang observert ved vore kyster. Det var i februar 1842, at professor 
M,. Sars fandt et eksemplar i en torsk, som var fanget ved Herløvær, 
n.v. av Bergen. Fisken var meget litet beskadiget. Torsken maa 
saaledes kun kort tid før den blev fanget ha slugt den. Eksemplaret 
fra, Fjærlandsfjord er noget større end det fra Herløvær. Dette sidste 
mauler ea. 26 cm., hvorav hodets længde er 6.4 cm., mens Fjærlands- 
fjordeksemplaret er 33 cm. langt, hvorav hodets længde 7.5 cm. Fjær- 
landsfjordeksemplaret har antagelig været ca. 10 ! aar gammelt. Paa 
skjællene kan tydelig tælles 6 aarringe. Desuten vil man paa dem finde 
et centralt parti, hvis ringe er saa litet distinkte, at det ikke er mulig 
med sikkerhet at bestemme dette partis alder. Ved de danske og 
svenske kyster er Rissos langstjert endnu ikke iagttat. Heller ikke 
fin de s den anført fra de britiske øer. 
Hvorledes er Rissos langstjert kommen ind i en av Sognefjordens 
sidearme? Lidet tænkelig er det at der inde i Fjærlandsf jorden skulde 
findes en stamme av denne sydlige fisk, en levning fra en tid, da kli- 
matet her i landet var varmere end i vore dage. I saa tilfælde vilde 
fisken sikkerlig oftere være bleven fanget. Mere sandsynlig er det, 
at fisken som spæd unge er bleven fordreven op til vore kyster med de 
varme Atla nt e rh av s st rømme. Der er saa meget mere. grund til at 
anta denne formodning, da vi kjender mange eksempler paa dyr, som 
er blit fordrevne av havstrømmene. Det vil være tilstrækkelig her 
at minde om sargassoulken (Antennarius histrio). Denne fisk har faat 
sit navn, fordi den lever mellern tangen som driver omkring i Sargasso¬ 
havet. Den er forøvrig ogsaa fundet andre steder i de tropiske far- 
vande. Skjønt sargassoulken saaledes er en egte tropisk fisk, er dog 
to eksemplarer av den blit fanget saa langt nord som ved Vardø. 
J. G. 
Overvintrende linerler. „Naturen a s februarhefte for iaar inde- 
holdt en meddelelse om en overvintrende linerle, som man i desember 
maaned ifjor iagttok omkring Førde prestegaard. 
Undertegnede har paatruffet slike efternølere i Fredrikshald. 18de 
november iaar saa jeg en linerle paa slæpestedet ved Dangebryg-hodet, 
hvor den trippet om mellern isstykkerne i strandkanten og uhyre ge- 
skæiftig hakket og plukket i sig noget spiselig — hvad det kunde være, 
er ikke godt at vite. Eh av svingfj ærene hang løs ned, og naar den 
lettet og fløi, syntes det at ske med noget besvær ; sandsynligvis har 
dens vinge været skadet og det har været grunden til, at den ikke 
har kunnet følge sine kamerater, naar trækket gik sydover. Dens 
