66 
Land og Valders, 1846 Østerdalen og Dovre. Mange interessante 
fund fra disse reiser var talende bevis for hans utmerkede iagttagelses- 
evne. Han gav ogsaa i denne tid meget manuduktion for studerende 
i botanik og utgav 1844 en lærebok, som han kaldte: „Kort Udtog 
af Botaniken til Brug for de medicinske og pharmaoeutiske Stude- 
rende a . Med den beskedenhet, som altid utmerket distriktslæge 
Printz, uttaler han i indledningem til denne bok: „Da det kun er et 
Uddrag af andre Værker og ifølge dets Bestemmelse intet originalt 
indeholder, har jeg naturligvis ved samme ej tdlsigtet at erhverve mig 
selv et litterært Navn, men alene- at gi ve mine Møds tuder ende, der 
vanskeligere have Adgang til de større Værker, en kort Veiledning. 
At jeg overalt har været heldig i Valget, tør jeg ikke haabe.“ Lære¬ 
boken maatte naturligvis, være avpasset etter den tids eksamensfordrin- 
ger, og da disse væsentlig omfattet systemat.ik og kjendskap til plante¬ 
arter, indtar dette den overveiende del av boken. Men det- viser sig 
dog, at der ogsaa er tat hensyn til den anatomiske og physio logiske 
vi den, som den tid hadde, og hvor der hersket, forskjellige anskuelser 
om et spørsmaal, refereres disse kort og objektivt. 
Da der imidlertid ikke var no gen utsigt til at faa nogen post som 
botaniker, tok han medicinsk emb eds eksamen 1848 og var nogen tid 
assistent hos professor C o n r a d i, samtidig som han var kompani- 
kirurg ved „Norske gevorbne jægørkorps“. Allerede samme aar an¬ 
sattes han som fattig- og kommumelæge i Land og fungerte som saa- 
dan, indtil han 22de oktober 1864 utnævntes til distriktslæge i nordre 
Valders. 
Allerede som læge i Land begyndte Printz med sine iagttagelser 
oVer planteartørnes aarlige utvikling, saa som tiden for bladspret, 
blomstring, løvfald o. s. v., trækfuglenes ankomst, sjøernes islægning 
og snesmeltningen i fj eldene. Han samlet- ogsaa der oplysninger om 
folkenavne paa planterne, men disse er ikke offentliggjort, uten for- 
saavidt som han med sin sedvanlige velvilje stillet dem til disposition 
for andre. 
Da. han var blit distriktslæge i Valders kjøpte lian sig em liten 
vakker eiendom, Granheim, i vestre Slidre, hvor han 1 øvede et lykkelig 
liv med sin hustru, datter av den for botanik saa varmt, interesserte 
foged Jens Christian M e i n i c h. 
I 1864 og 1865 fik han offentlig stipendium for at undersøke vaa- 
rens utvikling i fjeldtrakterne i Valders, og han utgav herom i 1865 
