69 
medlem av Kristiania Videnskabsselskap og 1896 fik St. Olafsordenen 
for sine videnskabelige undersøkelser. 
Men distriktsiæge Printz var ikke blot botaniker og meteorolog. 
I sine- yngre dage var han en ivrig eggsamler. Hans eggsamling var 
særlig efter den tids begreper meget værdifuld, den indeholdt 4—5000 
egg, hvoriblandt flere sjeldenheter, saasom egg av Lavskriken (G- a r- 
r u 1 u s inf austus). Eggene var dels av norske fugle, samlede 
av Printz selv, dels av utenlandske, som han hadde, erhvervet sig veid 
bytte. Samlingen blev 1867 kjøpt av kjøbmand Herm. Fri eie, 
som ca. 1871 forærte den til Bergens museum. 
Sin største sam lervirksomhet hvad antallet av eksemplarer 1 angaar 
begyndte han dog først, da han var omkring 60' aar, nemlig en samling 
av autografier og sigiller: rikssegl, fyrstelige og private personers 
og institutioners, saavidt mulig med hosføiede autografier og ordnede 
med tilføiede biografiske og historiske oplysninger. Allerede i 1887 
omfattet samlingen omtrent 31,000 segl; ved en tælling for nogle aar 
siden omfattet den 5321 segl med autografier, 16,692 norske privatsegl, 
4396 svenske adels segl, 1046 fyrstelige segl, 680' bysegl, 13,426' offent¬ 
lige segl og 4656 utenlandske adelsisegl. For et par aar siden meddelte 
distriktslege Printz selv, at han eiet omtrent 6000 autografier og 
60,000' segl, altsammen ind&at og ordnet i bøker. No gen av seglene 
var dog for store til at rummes i bøker, et enkelt var 1 endog en hel alen 
i omkreds. Hvilken videnskabelig værdi denne samling kan ha, 
mangler jeg ganske forutsætningen til at kunne bedømme, mem man 
kan ialfald let forestille sig, hvad anskaffelsen av en saa stor samling 
har kostet av tid, arbeide og penge. 
Saaledes henlevede den livlige og venlige gamle distriktsiæge sin 
tid i et stadig arbeide og han var lykkelig ved! altid at kunne være i 
virksomhet og ved altid at kunne ha noget at iagtta. Men det var ham 
en like stor glæde at kunne meddele andre videnskabsmænd av sine 
rike iagttagelser, naar det var 1 til nytte for deres videnskabelige arbei¬ 
der, derfor mindes han ogsaa av saa mange med erkjendtlighet og tak- 
nemmelighet. 
Han arbeidet ikke for at samle berømmelse, men fordi det var 
ham en naturlig trang at samle og iagtta; det at han fulgte denne 
trang fyldte hans liv med glæde og tilfredshet. 
