77 
stengrave i Sydskandinavien, men det var ogsaa utvilsomt forskjellig 
fra kjøkkenmøddingernes hovedmasse fra den æ.ldre stenalder. 
Det var imidlertid allikevel indlysemde at det var her i den 
sidste tilknytningen maatte søkes. Det var trindøkserne som karak¬ 
teriserte kulturkredsen fremforalt, og disse optræder ogsaa i de dan¬ 
ske kjøkkenmøddinger, men væisentlig bare i det yngste hudlag; 1 ) 
Og det hele var■ tydelig naturligst'at forklare som Bornholms, „mellem- 
stenalder a , ved at betragte fundkredsen som en senere, særskilt utvik¬ 
ling av ældre stenalder. . 
Denne nye opfatning vakte motstand. At denne „N ø s t v © t- 
kultur“, søm jeg saaledes 1 skilte ut 190'3—04, virkelig repræsen- 
terer en ikke ubetydelig og fast bosætning i Norge av et veidefolk, og 
at den staar i kultursumhæng med den ældre og ikke som før frem¬ 
stillet med 1 den yngre danske stenalder kan vistnok allerede betragtes 
som almindelig anerkjendt. Men det voldte vanskeligheter at faa 
dette til at stemme med andre ting, saaledes som disse før var tydet. 
Elfter den gjældende geologiske opfatning var det fuldstændig sikkert, 
at det var et betydelig lavere strandlinj enivaa som svarte til kjøk- 
kenmøddingstidens, „tapes- eller litorina-sænkning©ns“, og det var 1 jo 
umulig at en yngre arkæologisk kultur kunde være knyttet til en 
høiere og ældre strandlinje. Man søkte at komme ut av vanskelig¬ 
het erne paa forskjellig vis. Først blev rigtigheten av min bestem- 
mielse av bopladsenes strandlinje draget i tvil — men det viste sig ikke 
mulig ved undersøkelser paa stedet. Saa søkt©' man at del© fund- 
kredsen i flere nivaaer baade geologisk og arkæologisk. Et. nyt fund 
av et par tapes-skal gjorde det mulig at flytte op den tidligere be¬ 
stemmelse av tapes-strandlinj en til bopladsenes 1 nivaa geologisk, og 
arkæologisk forsøktes at skille ut perioder, en ældste med bare uslepne 
Nøstvetøkser, som skulde være samtidig med kjøkkenmiøddingen 
og ©n følgende ogsaa med eggisløpne, og endelig en endnu senere med 
„prikbugne butnakker a —• denne .skulde først optræde ved en et par 
meter laver© strandlinje end de ældre. Det bar imidlertid ikke' vist 
sig gjørlig at paavis© nogen saadan nivaaf orskj el ved bo pl ads fund ene 
selv. Det sidste jeg bar børt om det arkæologisk var 1 en ytring 
b Senere er det vist, at selv de eggslepne „butnakker“ allerede var kjendt 
tidlig i kjøkkenmøddingtid i Danmark, men samme fund ved Brahand i Jylland 
viste tillike, at netop den tilsyneladende ældste redskapsform her, den „raa“ 
„rundt om slagne økse“, først har sin hovedoptræden senere i kjøkkenmøddingtid. 
