79 
fra lignende „skandinaviskø“ fin døst eder længere syd“, men ogsaa en 
del pilespidser av skifer av „ar ktisk“ fonn, som har sit hov ©dom - 
raade nordenfor ((>. Gustaf son 1899). Om den sidste het det i 
den første beskrivelse: „ Mange træk minder meget om tidligere fund 
ved Kristiania! jorden, særlig om den rike boplads ved N øst vet a (H. 
Schetelig 1901). 2 3 ) Dog er Vespestadfundet „sandsynligvis yngre, 
at dømme efter de mere utviklede økseformer". Med støtte i disse 
arkæologiske oplysninger og med støtte; i det geologiske forhold, at 
Vespestadbopladsen gik ned til bare 3 m. o. h., drog jeg nu i „Landna.am 
i Norge “ den slutning at vi kunde følge det s a m m e veid e- 
folks indv andring i landet et v i g t i g s k r i d t videre, 
fra Østland til Vestland, fra N østvet til V e s p e stad 
i ubrutt s a m m e n h æ n g. Og paa dette punkt, syntes der ikke 
at reise sig nogen uoverensstemmelse paa arkæologisk grundlag. 
Men samme skridtvise og sammenhængende folkespredning nord¬ 
over fører os op i „d en arktis k e s ten a 1 d e r s“ omraade. Der 
var av forskjellige forskere og utførligst av de ledende arkæologer 
0. Rygh og O. Montelius opstillet den teori, at denne nordlige 
kultur ikke hørte sammen med den øvrige i Skandinavien, men var 
lappisk. Vanskeligheterne ved denne forklaring blev dog stadig 
mere indlysende og mundtlig hadde ogsaa O. R y g h fremstillet den 
i en væsentlig ændret form. Allikevel syntes det rimelig at mange 
vilde finde det for dristigt, naar jeg med støtte i det forhold at navnlig 
en del feltslepne „kiler a , „vestlandsøkser a , som de nu kaldeis og ved 
nøiere eftersyn ikke saa, faa andre former, foruten skiferspidserne, knyt¬ 
tet den arktiske stenalder til Vestlandets-—hævdet at vi ogsaa her har 
at følge en i kultur ubrutt, s p r edning av s a m m e f o 1- 
k e ,s 1 a g videre utover landet, fra Vestland til T 1 r' ø n- 
delagen og Nordlan d—F inmarkens arktiske; felt. 
Det mna derfor kunne noteres som et betydningsfuldt merke paa, 
at vi paa et nyt avgjørende punkt har naadd frem til forstaaelse av 
voft folks forhistorie, naar 1 dr. A. W. Brøgger, som i det længste 
søkte at opretholde den ældre mening, nu i sit sidste arbeide om „Den 
arktiske stenalder i Norge a (se ogsaa „Naturen“ 1909, s. 323) ikke alene 
betragter det som bevist at der findes et nøie sammenhæng baade i kul- 
2 ) Saavidt jeg vet den eneste omtale av Nøstvetkulturen før 1903 utenfor 
museernes tilvekstfortegnelser. 
