99 
kommende' i jord og paa døde- plantesto ff er. De er dels utprægede 
saprofyter, d. e. de vokser kun paa dødt materiale, men dels ogsaa 
:av mere eller mindre parasitisk natur, idet de angriper levende planter 
•og ødelægger deres cellevæv. Som en slegt, der er særlig almindelig, 
kan nævnes slegt en F u s a r i u m, av hvilken der er beskrevet flere 
hundrede arter. I fig. 1 seeis 1 avbildet en art, som spiller en meget 
stor rolle, idet den er en av aarsakern© til poteternes tørraattenhet. 
Den er som saadan beskrevet allerede av M artens i 1842 under 
navn av Fusisporium solani. Senere er den ofte gjenfundet 
Fig. 1. Fnsarium soiani. 1. Konidiebærer 250 / 1 . 2. Chlamydo sporer. 3. Koni- 
dier 500 / 1 . (Efter Wollenweber i Kabenhorst: Kryptogamenflora, 1909). 
og undersøkt, særlig av W e h ni e r, der kalder den Fusarium 
s od a n i. Han betegner den som meget farlig for potetesknollerne. 
Soppens mycel trænger tæt og dypt ind i knollerne 1 og fortærer først 
cellens protoplasma, men snart derefter ogsaa cellevæggene. Celle- 
væggene bestaar av celluloise, og netop ved sin evne til at opløse cellu¬ 
lose er soppen istand til at træiig© energisk og dypt ind. A p p e 1 
har dyrket flere av diss© former paa filtrerpapir, der bestaar omtrent 
av ren cellulose; og netop en form av F u s a r i u m s o 1 a, n i var 
istand til at opløse indtil 80 °/ 0 av det filtrerpapir, som stod til dens 
raadighet. Utvilsomt hører denne og nærstaaende former oprindelig 
