113 
den begyndte retning. Man vilde altsaa da faa en likevegtstilstand 
og den oprindelige proces kunde kun fuldendes derved, at omsæt- 
ningsprodukterne fjerneisi efterhaanden som de dannes, enten ved at de 
er gasformig© og kan undvike eller fordi de er uopløselige og utfældes. 
Hvorledes proces,sen vilde forløpei, naar der hverken dannes nogen 
flygtig eller nogen uopløselig’ forbindelse kunde derimot de nævnta 
forskeres arbeider ikke forklare. 
Hette blev først mulig ved hjælp av den av professorerne Gr u 1 d- 
berg og W a a g e (i Kristiania) i aarene 1864—79 op stilte teori — 
den berømte „m a s si e virkning s 1 o v“ . 
Ifølge denne er den kemiske virkning, som stoff erne utøver pro-' 
portiona! med deres kemiske „mas$e“ eller ,,koncentration“, d. v. si 
den' mængde av vedkommende virksomme stof, som findes i en rum- 
fangsenhet, altsaa for luftformige stoffer avhængig av trykket, for op- 
løsninger av koncentrationen, hvorimot faste stoffer kun kan ha en 
liten eller ingen indflydel.se paa i hvilken retning den kemiske omsæt- 
ning kommer til at gaa. 
Gr u 1 d b e r g og W a a, g © s lov gjorde det mulig at anvende mate¬ 
matiske beregninger ogsaa paa de kemiske oms setninger, idet de gik 
ut fra at i keimien likesaavel som i mekaniken maatte kræfterne stu¬ 
deres ut fra deres virkninger j man fik nu ikke alene; en kemisk „sta,- 
tik“, d. v. s. en lære om materiens bygning — men ogsaa em kemisk 
„dynamik u , d. v. s. læren om flere stoff ers gjensidige omdannelser —■ 
om a f f i n i t © t, reaktionsi hastighet og k © m i s k 1 i k e v e g t. 
Deti er læren om det osmotiske tryk, den elektrolytiske, dlssocia- 
tionsteori og massevirkningsloven, som efterhaanden er smeltet sam¬ 
men til et hele: — den fysikalskei kemi. 
Med hensyn til den hastighet, hvormed de forskjellige reak- 
tioner forløper, vil man finde ganske enorme forskjelligheter — det 
har man længe været opmerksom paa. Den før nævnte Wenzel 
opstilte den hypotese, at, den hastighet, hvormed like store metal- 
.strimler opløses i forskjellige syrer var proportional med syrernes 
styrke, men det kunde først bevises 1 efter -at man hadde; faat» korrekte 
definitioner. paa syrers „styrke“ og 1 paa „reaktionshastighet a . Det 
skaffet jonteorien og massevirkningsloven. — Ved „reaktionshastighett c 
forstaar man nu den mængde stof, som omsættes kemisk i en tidsenhet 
og denne er proportional med det antal virksomme; molekyler — eller 
joner — som til ethvert tidspunkt findes i en rumfangsenhet. 
Naturen 1910. 8 
