120 
en ganske sparsom avsondring av mavesaft. Men gir man hunden 
kjødet at spise, utgyder mavesaft en sig paa kort tid i maven i store 
mængder. Heller ikke lykkedes det at fremlokke mavesaften ved 
direkte pirring av mave,sækkens slimhinde. Kun ved sterkere eller 
længere vedvarende svake pirringer av slimhinden blev der istedet- 
for den normale sure mavesaft avsondret et alkalisk reagerende slim 
i store mængder til forebyggelse av videre! beskadigelse av slimhinden. 
Derpaa kom der en overdreven sur mavesaft for raskt at fordøie og 
derved fjerne det skadelige pirremiddel og for tillike at dræpe even¬ 
tuelt indtrængte sygdoms,spirer. Først lidt efter lidt kom mavesækken 
sig igjen efter disse insulter og arbeidede videre normalt. 
Det samme kan ogsaa, kunstig opnaaes ved mennesker. Hvis 
en ømfindtlig mave pirres ved abnormt meget og tungtfordøielig mat, 
saa at man f a ar tryk i maveregionen, saa pleier man at ta sig en 
snaps, da erfaringen lærer, at dette hjælper. Nu er i virkeligheten 
denne sterkt alkoholiske væske et saa sterkt pirremiddel, at maven 
for at holde sig; den fra livet avsondrer rikelig med slim, og' herved 
holdes det pirrende maveindhold borte fra mavens, vægge. Samme 
resultat kan man forresten ogsaa opnaa ved en svak helvedestens- 
opløsning, men naar man har valget mellem disse to væsker, vil man 
formodentlig vælge den uskadeligere snaps. 
Ved lugten av en saftig stek eller en anden behagelig duftende 
spise eller bare ved tanken herpaa „løper tændernei i vandr paa den 
hungrende, idet spytkjertlerne ved nervepirringen øker sin avsondring - : 
Man behøver bare holde et stykke kjød op foran en sulten hund med 
spiserør- eller tarmfistel for at faa spyttet og mavesaften til at flyte 
rikeligere. 
Dersom vi ærgrer os eller blir ophidset av en eller anden grund, 
saa vi mister appetiten, før vi sætter os tilber ds, stopper likeledes 
avsondringen av spyt og mavesaft. Dette - lar sig ogsaa eksperimentelt 
ettervise. Naar f. eks. - en hund med mavefistel under maaltidet faar 
se en kat, saa ærgrer den sig derover og som følge derav stanser straks 
avsondringen av mavesaft. 
Alle kjertler i fordøielseskanalen arbeider paa en yderst hen sig ts- 
mæssig maate. Spyt-, mave- og tarmsaft er i sin funktion, sin sam- 
mensætning og mængde ganske avpasset efter arten.,av* døp* til enhver 
tid hydte næring. Forsyner man en hund med fistel til ørespyt-kjertlen 
og gir den almindelig rant kjød at æte, flyter;___dér kun gnnske litet 
