132 
et oxy derivat av cellulose. Imidlertid indeholder det og saa andre 
forbindelser. Sandsynligvis forekommer ligninet ikke frit, men i en 
æteragtig forbindelse med cellulosen. Ved behandling med kemikalier 
kan ligninet opløses, saa vi kun faar cellevæggens cellulose igjen. 
De forvedede celler kan utvilsomt angripes av en rakke soparter.. 
Først og fremst maa vi her nævne de talrike træødelæggende arter, 
som den almindelige hussop, M e r u 1 i u s 1 a c r y m a n s og des- ! 
uten flere av slegten P o 1 y p o r u s og andre nærstaaende slegter 1 .. 
Alle disse fora ars åker stor ødelæggelse ved at angripe træverk og 
ødelægge cellevæggene. Paa dette omraade skylder vi H artig de 
grundlæggende undersøkelser. Han var blandt andet opmerksom 
paa, at cellevæggen i en liten zone rundt om det hul, hvor en sop- 
lyfe var trængt ind, forandret sin karakter. Den viste saaledes tyde- | 
lig cellulosereaktion, mens den oprindelige vedreaktion forsvandt. 
Dette tyder paa en kemisk forandring i eellevæggen, sandsynligvis 
fremkaldt ved et av soppen utskilt enzym. 
Czapek har undersøkt dette nøiere. Han skaffet sig en hel 
del sopmycel av den træspisende hussop Merulius 1 a c r y m a n s.* 
Dette rev han med fin sand for at faa hyferne istykker og presset 
saa celleindholdet ut av dem. Den presse saft,,' som han saaledes fik, 
lot han staa i berøring med friske vedstykker. Etter en tid blev ved- 
stykkerne undersøkt, og det viste sig da, at de hadde undergaat 
kemiske forandringer. Med alkohol kunde han nu uttrække av dem 
en forbindelse, som han kaldte hadromal. Denne gav den typiske ved¬ 
reaktion, idet den blev sterk rødfarvet med phlorøglucin-saltsyre, (det 
almindelige reagens paa forvedede cellevægger). De tilbakeværende 
deler av vedstykkerne gav typisk cellulosereaktion, idet de farvedes. 
blaaviolet med chlorzinkjod; der var altsaa fri cellulose tilstede. 
Czapek tydet sine forsøk paa følgende maate: I de uangrepne vedcel- 
ler forekommer blandt andet en forbindelse av et aromatisk aldehyd,. 
den saakaldte hadromal, og cellulose. Av demre forbindelse kan 
hadromal ikke uttrækkes med alkohol, og veden gir kun rødfarvning 
med phloroglucin-saltsyre, ingen violetfarvning med chlorzinkjod. 
Eifter behandling med sopsaften kan man med alkohol uttrække hadro¬ 
mal. Dette uttræk gir rødfarvning med phoroglucin-saltsyre, og 
hadromalet er saaledes aarsaken til den typiske vedreaktion i uangre-j 
pen ved. Samtidig gir imidlertid den behandlede ved tydelig violet¬ 
farvning med chlorzinkjord. Der er altsaa dannet fri cellulose. Sop- 
