167 
Cystopteris fragilis, kan findes hist og her i bratte fjeldvægge, er her 
de eneste nålevende repræsentanter for k a r s p o re pl a n ter n es gruppe, av 
hvilke kjæmpemæssige arter fra tidligere jordperioder ligger gjemt 
i de underlig formede f j elde, som omgir flere av fjordene. 
Vi har hittil været helt optat av de forskjellige arter. Mange 
av dem er gamle bekj endte fra. vore egne høifjelde eller fra den nord¬ 
lige del av vort land, mens andre hører til vor arktiske flo ras sjelden¬ 
heter, f. eks. Saxifraga Hirculus, P ap av er radicatum, Ranunculus 
sulphureus, Stellaria longipes, Pedicularis hirsuta, Polemonium 
humile, Gatabrosa concinna og Luzula nivalis. Den største interesse 
Fig. 7. Myruld (Eriophorum Scheachzeri). (Fot. Resvoll-Holmsen). 
frembyr naturligvis de planter, som ikke findes i vort eget land, arter 
som Saxifraga flagellarisi, spitsbergenranunklen og 2 andre ranunkler, 
et par Draba-arter og flere andrei korsblomstrede, 3 Potentilla-arter, 
Pedicularis lanata, Taraxacum arcticum samt flere græs og et over¬ 
ordentlig litet halvgræs, Carex ursina. Eftersom alle disse forskjel¬ 
lige arter blir os mere bekj endt, er der ogsaa andre f orhold, som tar 
vor opmerksomhet fangen. Det er f. eks. let iøinefaldende, at endel 
arter-bare findes paa bestemte lokaliteter, og at disse altid eller næsten 
altid optræder sammen. Som tidligere nævnt fandtes myruldarterne 
gjerne sammen mecl græsarten Dupontia Fisheri pa.a fugtige steder. 
Paa saadan „sumpmark a findes tillike endel andre arter, for hvem og¬ 
saa en større fugtighetsgrad i jordbunden er en livsbetingelsei, f. eks. 
Carex pulla, Calamagrostis neglecta, spitsbergenranunklen, Petasites 
