185 
allerede ved dens ankomst har in drettet sit rede og lagt sine eg eller 
endog faat sine unger utklækket. 
Uten min indgripen blir stærene efter lange hidsige kampe hver 
gang fordrevet. Den indtrængende kirkes valehun sørger altid for, 
tro ds stærens kraftige nebslag, at trænge sig ned i kassen og sætte sig 
fast i redet. Derpaa blir stæren fordrevet og dens eg ødelagt eller 
ungerne — om saada-nne findes — dræbte ved hjælp av dens over¬ 
ordentlig spid-se klør. 
Da jeg gjerne vildei huse baade stærene og kirkøsvalen, som paa 
grund av sit utrættelige virksomme liv og sin elegante flugt var blit 
mig kjær, an bragte jeg ved siden av stærkassen en anden redekasse 
for dem. Denne blev imidlertid ikke antat av kirkøsvalen, vistnok 
ene og alene fordi den intet- rede indeholdt; ti det synes, som om det 
for dem kun er redet om, at gjøre. 
For at komme stærene tilhjælp og fordrive kirkesvalerne, fanget 
jeg dem ganske enkelt bort fra stærkassen. 
Jeg stillet mig herunder ganske' frit i vinduet og tok dem, naar 
de kom flyvende til, med haanden bort fra flyvehullet. Den stolte 
flyver kj en der nemlig ingen fare og skyr ikke i ringeste maate men¬ 
nesket. 
Mange gange fanget jeg i løpet av faa timer 4—d stykker ; men 
like saa mange undgik mine efter sl ræbelser, fordi de ikke satte sig. 
For at se, om ikke tapet av friheten skulde tjene dem til advarsel, 
spærrede jeg dem nogen tid inde og bestrøk derpaa hode og vinger 
med oljefarver. Men dette synes at ha været ganske uten virkning 
paa dem ; ti saa længe stærungerne ikke var helt utvokste, gjentok de 
stadig sine forsøk paa at bemægtige sig redet. 
For at hindre dette forfærdiget jeg, efter at min taalmodighet var 
ganske uttømt, en papirkrave-, som jeg trængte over hodet paa en 
haardnakket tilbakevendende kirkesvalehun. Men snart var kraven 
avstrøket, og den paagjældende fugl trængte paany ind i kassen. 
At stærha-nnen ydet den tapper motstand, syntes ikke at genere 
den paatrængende fredsforstyrrer. To gange styrtet stæren med et 
saadant raseri over sin angriper, at begge klorende sig fast til hin- 
anden styrtet til jorden. 
Ogsaa jeg understøttet den tapre forsvarer av sin familje, idet 
jeg fra vinduet kastet sand paa de tilflyvende kirkes vaier. Men vor© 
fælles bestræbelser forblev frugtesløs. 
