211 
Nu ti dens skeptiske vide n sk apsmæn d har imidlertid vægret sig 
ved at anerkjende en saadan absurditet. Biernes tilsynelatende saa 
menneskelige' samfundsordning kan umulig være en copi en miniatur 
av vor egen av den historiske utvikling fremgaaede, de- forefundne 
paraleller maa — mener man — kun være beroende paa. en viss likhet 
i de ydre former; bisamfundet maa ha en enklere oprindelse og let¬ 
tere g j enn em s ku elige utviklingsfaser, end de tilsynelatende saa kompli- 
certe forhold ved den rent overfladiske betragtning later formode. 
Det gjælder kun at lægge sine undersøkelser rigtig an, saa vil nok 
den rette forklaring omsider kunne findes, og bieraes tilsynelatende 
saa høit utviklede intelligens vil da antagelig kunne føres tilbake til 
de dimensioner den rettelig har. Den vil da sandsynligvis vise sig 
at være en sum av rent instinktive tillempninger til de naturlige livs¬ 
betingelser, hvis phylogenetiske utvikling maa kunne studeres gjen- 
nem iagttagelse av beslegtede former, hos hvilke livsforholdene! ogsaa 
i nutiden arter sig langt enklere. 
Og disse med vor tamme honningbi beslegtede insektformer har 
vi netop i vore vildtlevende bi-arter. 
Men har vi da ogsaa i vort land vil de bier? 
Dette spørsmaal er ofte bleven stillet til mig, naar jeg med mit 
net har streifet om langs veie og stier, for at skaffe litt rede paa det 
vestlige Norges bifauna. 
Ja, vi har ikke alene vilde bier, men endog et ret betydeligt an tal 
arter av dem. Jeg vil forsøke i det følgende at gi en kort fremstil¬ 
ling a,v nogen av vore almindeligste vilde biarter og herigjennem søke 
at paavise, at der mellem disse normalt enligt levende former og den 
samfundsdannende honningbi netop findes de nødvendige mellemled, 
som forklarer os hvordan denne utvikling i de store træk maa ha 
artet sig. 
Jeg maa da bede den ærede læser tænke sig, at vi paa- en smuk 
foraarsdag, i begyndelsen av mai maaned, befinder os paa en mot mid¬ 
dagssolen ven den de bakkeskraaning, hvis jordsmon er en passende 
blanding av sand, leir og andre jordartede stoffe. 
Mellem den sparsomme græsbevoksning finder vi allerede flere av 
vore almindelige vaarplanter i fuld blomstring ; den nydelige markviol 
skinner vakkert blaa frem av det grønne, jonsokkollens mørkbladede 
kegler har ogsaa aapnet sine. blomster, og den saa dypt foragtede løve- 
, tand pranger med sine vidt utslaaede lysende gule blomsterkurve næ- 
