213 
os til rørets dybde. Vil vi ha. nærmere besked herom, kan vi for- 
sigtig føre et græsstraa eller lignende gjenstand ned gjennem aapnin- 
gen. Vi vil da erfare at det fører 20—30 cm. ned gjennem jorden 1 ). 
Ved denne manøvre har vi imidlertid forstyrret rørets beboer, 
som saasnart straaet er trukket tilbake, skyndsomt tar flugten, før vi 
har faat tid til at ta den lille bygmester nærmere i øiesyn. 
Hvad vi saa var netop en saadan liten bi, som vi søker. Snart 
opdager vi og sa a flere av dem ; ti paa bakken, hvor vi sitter, bor der 
just en mængde av dem. Naar vort øie først er blit vænnet til at 
følge dem, opdager vi snart her, snart der lignende srnaa flyvende 
skabninger, som paa de forskjelligste steder slaar sig ned og blir borte 
for os, likesom den vi netop har iagttat. 
Lat os fange en av dem, før den har faat tid til at fin de sit rør, 
og lat os bedøve den ved hjælp av litt seter, saa kan vi trygt ta den 
op i haanden og betragte den nøie, uten at behøve at frygte for den 
lille spidse brod, som den ellers al tid holder parat for at kunne verge 
sig mot. ethvert fiendtligt angrep. 
De to par klare vinger med deres svakt forgrenede aare-net, 
sugetungens bygning, som et blik gjennem den medbragte lupe bedst 
viser os, følernes beskaffenhet og forøvrigt den hele kropsbygning 
røber let for en litt kyndig iagttager, at vi virkelig har at gjøre med 
en bi, om rigtignok av en noget anden type end den almindelige 
arbeids-honningbi, hvis bakben som bekjendt har et eiendommelig 
bygget samleapparat, den saakaldte „kurv“, for hj em transporten av 
det indsamlede blomsterstøv. Hos vort langede eksemplar mangler 
en egentlig „kurv a ; men bakbenskinnerne er sterkt haaret og benyttes 
delvis i samme øiemed, men her finder vi det meste av det opsamlede 
støvmaterial anbragt paa laarringene, som derfor er forsynt med lange 
og ganske tætte haartufser, hvad vi bedst vil kunne se, naar vi vælter 
det lille dyr om paa ryggen. Selv uten lupens hjælp vil vi her let 
kunne finde den gule polliniemasse, ti det fangede individ er en hun, 
som netop var paa, veien hjemad med sit møisommelig indsamlede 
f or ra-ad. 
En nærmere betragtning av vingernes aarenet i forbindelse med 
de øvrige bygningsforhold, den rødbrun pelsklædte mellemkrop og det 
dypsorte, glinsende, kun sparsomt behaarede bakliv med sin guldgule 
haa.rtufs i spidsen samt, endelig de rødgule sterkt farvede farser og 
1 ) Dette gjælder selvfølgelig kun, naar rørene er utgravet til sin fulcle dybde. 
