214 
benled viser os, at vi her har for os en av vort lands almindetigste 
vilde biarter, den nydelige Arid rena albicans, en av denne bislegts 
stateligste rep ræs en tanter. 
Ja, statelig i samme' forstand som de med sine sterke farver pran¬ 
gende pragt so m m er f u gl e er den jo rigtignok ikke. Og for dem, hvis 
øie kun tiltales av de grelle sterke farvevirkninger i en storslå at natur, 
blir den sikkert kun et uselig foragteligt kryp, som ikke er værd at 
tages i nærmere øiesvn. Men ogsaa en ikke speeielt interessert ento- 
molog vil ved beskuelsen av en smukt pr æipa.rert samling av disse smaa- 
dyr maattei in drøm me at de frembyr et smukt og ganske tiltalende 
skue. 
Det er imidlertid ikke væseritlig som samlingsobj ekter, at disse 
insekter har skaffet sig interesserede venner blandt naturforskerne — S 
den der samlér for at forlyste sit øie, søker helst andre;, mere straa- 
lende objekter —-, det er de eiendommelige og høisf mangfoldige livs- 
f or hol de, vi forefinder hos dem, som for største delen vækker inter¬ 
essen for disse insektformer, og som i særlig grad har skaffet dem 
venner blandt biologerne, ikke mindst blandt de ældre av dem, mænd, 
der har naadd adskillig over livets middelalder. 
Har vi ikke bruk for den indfangede bi-hun til vor samling, saa 
lægger vi den bare forsigtig bort paa et blad eller melleni græsset i 
selve bakken og overlater til solen og den herlige foraarsluft at vække 
den av den korte bedøvelsestilstand, hvori vi har hensat den, og der¬ 
som vi har utført processen med skjønsomhet, vil den snart atter være 
helt restituert og fortsætte sin for en kort stund avbrudte aktive livs- 
virksomhet, finde sit rør og utføre sin mission uten at ha den ringeste 
skade av vor indgripen. 
Og saa vil vi atter henvende vor opmerksomhet paa det travle liv, 
som rører sig omkring os. Nu i middagssolen er de flittige hunner 
just i livlig bevægelse. Snart her, snart der ser vi dem ankomme og 
forsvinde i sine rør paa den av solen opvarmede bakke. Naar vi for¬ 
holder os rolig, saa de ikke blir opskræmte, flyver de med en aldrig 
svigtende sikkerhet hver til sit hul og gaar aldrig feil, selv om rørene 
ligger nok saa tæt ved siden av hinanden. De viser sig i besiddelse' 
av en stedsans, som med rette 1 har vakt forundring hos de opmerk- 
somme iagttagere. Enhver synes nøiagtig at kjende sit rørs nær¬ 
meste omgivelser, og dækker vi rørets aapning, mens de er borte, brin¬ 
ger vi dem nok en smule i vildrede, men de tar ikke derfor naboens 
