220 
Det lille dyr ligner slet ikke den tidligere betragtede Andrena. 
Kropsformen er slankere, og legemet er næsten haarløst, særlig er 
bakkroppen ganske glinsende blank og bar, men smukt tegnet med røde 
og gule baand og flekker. Samle apparater mangler ganske, og vi kan 
beiler ikke nogetsteds paa dyrets legeme finde noget spor av opsamlet 
næringsmateriale, bestemt for yngeiens ernæring. Det lille insekt 
minder os meget mere om en hveps end om en bi, og dog vil en nær¬ 
mere betragtning av dets organbygning meget snart overbeviset os om, 
at vi virkelig har at gjøre med en bi art. Denne ydre likhet med 
hvepsene har meget tidlig tiltrukket sig naturforskernes opmerksom- 
het og er aarsak til, at denne eiendommelige type almindelig benæv- 
nes hvepsebier. 
Den fangne art tilhører den meget artrike slegt Nomada, en slegt, 
hvis talrige arter er overordentlig like av ydre og derfor meget van¬ 
skelig at adskille. 
Hvordan lever nu disse hvepsebier som mangler samleredskaper 
og transportorganer og derfor er ganske ute av stand til at forsyne sin 
yngel med det for bierne almindelige proviantmateriale'? 
Svaret er ganske enkelt: De «r snyltere og lever som saa mange 
andre> snyltere av de andres flid. 
Det fangede eksempar, som viser sig at være en hun, var netop 
ifærd med at opsøke de i bakken boende Andrena-hunners rør, da vi 
overrasket den og saaledes forhindret den fra at fuldføre sit fonsæt, at 
* trænge ned til en næsten færdigproviantert celle og der aflægge sit 
„gjøke-egg“. Hadde den faat beholdt sin frihet, hadde den nu maaske 
allerede faat sit egg avsat, og den hjemvendende Andrena vilde ha 
komplettert provianteringen uten at ane, at hendes møisommelig ind- 
samlede forraad paa en saa lumskelig maate var bleven tat i besiddelse 
av fienden. 
Hvorledes utviklingen av denne snylteyngel forløper dernede i de 
skumle huler kjender vi ikke i alle detaljer. Vi maa antage, at 
snyltelarverne utvikler sig hurtigere end de retmæssige indhaveres 
yngel og saaledes faar overvegten over de ved utilstrækkelig ernæring 
svækkede bilarver. Men sikkert vet vi endnu ikke, hvordan dette 
snylteliv arter sig. Vi vet bare, at Nomadaarterne paa den her an¬ 
tydede maate anbringer sine egg i rugecellerne hos de i jorden eller 
paa andre steder levende solitære bier, og at yngelen gjennemløper 
sin utvikling der. At det sker paa bekostning av de samlende arters 
