221 
egen yngel er likeledes en aldeles - utvilsom kjendsgjerning. 
Paa samme maate som Nomada-arter ne lever ogsaa flere andre 
sl eg ter av snylteibier, saaledes arter av slegterne Melecta- (vaaben- 
bieme) og Coclioxys. 
Jordbierne hjemsøkes desnten paa- lignende maate av flere snyl¬ 
tende hvepsearter, av hvilke her særlig skal nævne® slegten Chrvsis, 
hvis arter er overordentlig pragtfuldt farvede, oftest med gnldglin- 
sende rødt b-akliv og blaa eller grøn mellemkrop. Disse 1 smukke insek¬ 
ter, benævne® almindelig guldhvepse. 
Jeg vil ikke avslutte denne korte omtale av jordbdernes snylte- 
gjester uten ogsaa at berøre et andet, endnu eiendommeligere forhold, 
som møter os, naar vi befatter os med studiet av disse interessante 
insekter. Undersøker vi omhyggelig med en god lupe et an tal ind- 
Fig. 4. Fig. 5. 
Endel av baklivet hos en An dr en a Strepsipter, han og hun. Linjen angir 
med en strepsipterhun stikkende hannens sande størrelse, 
frem av den ene ledgang. 
(forstørret). 
samlede jordbier, vil vi rna,aske bli opmerksom paa, at der hos enkelte 
individ er stikker en eiendommelig dannelse frem me 11 em to av bak- 
livets ringe. Lægger vi det paagjældende eksemplar ind under et- 
mikroskop og betragter det ved en passende forstørrelse (en god lupe 
er forresten tilstrækkelig), saa ser vi tydelig at det er hodet av et dyr, 
som her stikker frem gjennem et hul i den bløte ledhud. 
Det er klart at det ogsaa her dreier sig om en snylter og denne' 
gang en som pa-rasiterer i selve biens legeme. Det lille dyr er et 
insekt som tilhører en ganske eiendommelig først meget sent erkjendt 
type, de saakaldte viftevinger a (strepsiptera), hvis hunner forøvrig 
er ganske vingeløs ormlignende og derfor tilbringer hele sit liv inde i 
