227 
skabelig program for øie. Som det vigtigst© meteorologiske element 
hadde han sin opmerksomhet fornemmelig henvendt paa temperaturen 
og dens avtagen med høiden. De av hans iagttagelser utledede resul¬ 
tater gjaldt da ogsaa i længere tid som norm i meteorologien. Som 
vi straks skal se, har imidlertid de senere aar vist, at Glaishers tern- 
peraturiagttagelser led av meget store mangler. 
Den almene mand tænker sjelden over, at en luftballon, som 
driver avsted med vinden, befinder sig i fuldkommen vindstille, hvor¬ 
av følgen er, at solvarmen gjør sig i høi grad gjældende. Jo høiere 
man kommer, desto mindre har luften absorbert av solstraalernes 
kraft, og desto sterkere blir altsaa de gjenstande opvarmet, som sol- 
straalerne træffer. Fra hallon, gondol etc. blir den omgivende luft 
opvarmet, og paa den maate kan man ofte i de større høider finde 
frakken varm, mens der hersker ~ 30° kulde og mer i lufthavet utenom. 
Det er in dly sende;, at t em per atu ria gtt age Iser under saadanne for¬ 
hold blir ganske misvisende, hvis man ikke f aar termometret utenfor 
det opvarmede lufthylle, samtidig som man beskytter det mot sol- 
straalingen. De temperaturiagttagelser, som blev foretat i det første 
hundrede aar av luftballonens tilværelse, er derfor som regel mis¬ 
visende, ja fra de større høider fuldstændig feilagtige. Alene naar 
de var gjort under et tættere skydække, gav de nogenlunde sand© 
værdier. I større høider med skyfri himmel kunde feilene gaa op i 
30°, som termometret viste for høit; dermed blev ogsaa angivelsen 
av ballonens høide over jorden altfor stor. 
Grlaisher og enkelte andre hadde nok forstaaelsen av, at de iagt- 
tagne temperaturer var for høi© paa grand av solens virkning, og 
hadde tildels ogsaa gjort forsøk med kunstig ventilation av termo¬ 
metrene. De hadde dog ingen anelse om, hvor betydelig feilen var 
og hvilke omfattende forholdsregler der maatte tages for at bli fri 
ikke blot straalingen direkte fra solen, men ogsaa varmestraaling 
fra ballon, gondol etc., likesom de heller ikke forstod, at selve den 
luft, hvori de befandt sig, hadde en ganske anden temperatur end 
lufthavet omkring. 
En revolution i de videnskabelige ballonfarter skedde, da R. Ass- 
mann, den gang avdelingsforstander ved det meteorologiske institut i 
Berlin, i 1889 konstruerte sit aspirationstermometer. 
Paa fig. 1 sees aspirationstermometret eller aispirationspsvkro- 
metret, som det ialmindelighet benævnes, da det har to termometre, 
