231 
strumenter tar veien nedover og naar jorden no gen faa timer eiter 
opstigningen. Selv fra de største høider vil da instrument erne som 
oftest komme ned i mindre avstand end 50 km. fra opstigningsstedet. 
En meget fordelagtig ordning er anvendelsen av to balloner, 
hvorav den ene er mindre fyldt end den anden. Naar sidstnævnte — 
hovedballonen — springer, indtræder dalen, der sker med en større 
eller mindre hurtighet, alt efter den størrelse, man har git den anden 
hallon. Naar instrumen terne har naadd jorden, blir denne svævende 
som signalballon og henvender folks opmerksomhet paa sig. 
Fig. 2 fremstiller skematisk anordningen ved gummiballoneir. Til 
venstre har man balloner med fald skjerm, der enten anbringes liggende 
over ballonen eller imellem denne og instrumen terne; i sidste til- 
fælde utfolder den sig først., naar faldet er begyndt. Til høire frem¬ 
stilles anvendelsen av to balloner. Denne metode maa bestandig be¬ 
nyttes, hvor man venter instrumenternes dalen ned i havet. Der an¬ 
bringes i saa fald en flyter (kork eller lignende) et stykke under instru¬ 
men tkurven, og signalballon gjøres stor nok til at bære instrumen- 
terne, efterat flyteren og den sprængte hovedballon er naadd ned paa 
havoverflaten, som det sees paa figuren længst tilhøire. 
Trods den -utvikling, som efterhaanden fandt sted med ballontek- 
niken og balloners benyttelse til meteorologiske iagttagelser, kunde der 
dog ikke være tale om regelmæssige daglige observationer eller, om 
man saa tør si, om faste observationssteder i den frie atmosfære, før 
man begyndte at gjøre bruk av drager og drageballoner til at løfte 
de meteorologiske instrumenter. 
