329 
ledes de hadde bestemt floddalenes retninger paa flere steder. Fore¬ 
dragsholderen kom herunder ind paa de av Kjerulf i sin tid omtalte 
spaltelinjer og mente endogsaa, at dannelser som den norske strand¬ 
flate sandsynligvis var fremstaat ved forkastninger. Han vilde idet- 
heletat hævde den store betydning, som de underjordiske kræfterne 
har hat for dannelsen av relieffet, noget som han syntes den nu her¬ 
skende neptunistiske retning inden geomorfologien hadde glemt. Fore¬ 
draget gav anledning til en livlig diskussion, hvori fra norsk side 
deltog dr. Reusch og dr. Kolderup. 
Der kunde selvfølgelig være meget andet av interesse at omtale 
fra foredrag og diskussioner, men det her i al korthet nævnte faar 
være nok; dog maa jeg faa lov til at nævne de to foredrag som 
holdtes ved aapningen. Det ene av den ansete amerikanske geolog 
professor van Hise om „The influence of Applied Geology and the 
Mining Industry upon the Economic Development of the World“, og 
det andet av kongressens præsident professor de Geer : „A geochrono- 
logy of the last 12000 years“ . Den omstændighet, at man hadde faat 
disse to rnænd med de i den geologiske verden saa velklingende navne 
til at holde aapningsforedragere, at den svenske kronprins fungerte 
som ærespræsident og ledet forhandlingerne, samt at den svenske 
konge personlig var tilstede for at erklære kongressen aapnet, gav 
aapningsmøtet sit præg. 
Hvad de Geers aapningsforedrag, saavelsom hans bidrag til Die 
Veranderungens des Klimas seit dem Maximum der letzten Eiszeit 
angaar, vil jeg fremhæve, at disse byr paa saker av overmaaite stor 
interesse. De Geer har nemlig paa grundlag av omfattende og ind- 
gaaende studier av de talrike smaa endeanoræner, som markerer den 
aarlige stans* i storbræens tilbakerykning, og av de lagdelte ler er (hvar- 
figa lerar) forsøkt at regne ut længden av den senglaciale og post- 
glaciale tid, samtidig som han meget nøie har fulgt den avsmeltende 
storbræ under dens retræt gjennom Sverige. Resultatet av disse* un¬ 
dersøkelser er, at bræen har brukt ca. 5000' aar for at trække sig til¬ 
bake fra Skaane til isskillet oppe i Jåmteland, og endvidere at den 
postglaciale tid har varet ca. 7000’ aar; den postglaciale tid regnes 
da fra den tid, da bræen blev tydelig todelt. Dette er tal, som er 
adskillig lavere end dem, man tidligere har regnet med. Naturligvis 
vil det være vanskelig at ta noget endelig standpunkt til disse resul¬ 
tater, før de Geer har utgit den samlede bearbeidelse av sit store 
